Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Láska je tou nejmocnější silou ve vesmíru.
Ale není vždy taková, jakou ji známe z pohádek.
Někdy se objeví zrovna ve chvíli, kdy ji ze všeho nejméně očekáváme.
V jednom chvalozpěvu se zpívá:
„Cesty Boží jsou nevyzpytatelné, jeho zázraky ohromné.“
Nalezení skutečné a pravé lásky je jedním z největších Božích zázraků.
Každý příběh o lásce má začátek.
Avšak ty nejlepší nezačínají větou: „Žili šťastně až do smrti.“
Začínají pravdou, důvěrou a někdy i tragédií.
Povyprávím vám příběh o lásce
přímo z Knihy Rút.
Tohle je Ruth Moablyová.
Když bylo Ruth pět let, matka ji nechala na schodech kostela.
To ji ale nezlomilo a byla úspěšnější, než kdokoli čekal.
Ruth vždy ráda zpívala, ale žádná píseň jí nepřirostla k srdci.
Zápasila s tím, jaká skutečně je a jakou ji chtějí mít ostatní.
Než to rozjedem, chci pozdravit
svýho kámoše Syruse Jordana z nahrávací společnosti Ice Grill Records.
A ještě někoho, kdo tady s náma je. Jak je, Jermaine Dupri? Dobrý, JD?
Pane, dopřej nám, abychom dokázaly navázat spojení s publikem.
A nechť je sláva tvá a pouze tvá. Pane, dej nám…
Dopřeješ mi taky trochu slávy, Bože? Mám na sobě 15centimetrový podpatky. Amen.
Chci vidět pořádný nadšení!
Promiňte.
Mami, zamiluješ si ji, uvidíš. Jen počkej.
Má neuvěřitelnej hlas.
Když jsem poprvé uslyšela Ruth zpívat, dojem to na mě zrovna neudělalo.
Můj syn Marlon z ní byl doslova unesený.
Chodili spolu pouze pár měsíců. Nechápala jsem, co na ní vidí.
Jo, ukažte jim, že se vám to líbilo!
Říká se, že pravá krása se skrývá uvnitř.
Byla pro mě jen další obyčejnou krasotinkou.
Holka, budeme slavný.
Tady. Dík.
Fakt, Ruth?
Ti muži po nás házeli peníze, jako bychom se měly svléknout.
Je to polovina našeho nájmu!
Mrkej na to.
Byly jste skvělý, bejby.
Děkuju.
Jsem na tebe pyšnej.
Marlon mi neřekl, že taky dorazíte.
Marlon o vás básní.
Chtěli jsme vás vidět ve vašem živlu.
Byla jste výborná.
- Nemám pravdu, lásko? - Už bychom měli jít.
Ano, díky, že jste dorazili. Ráda vás vyprovodím ven.
To není třeba. Jen si zůstaňte… ve svém živlu.
Mami.
Byly jste úžasný.
Jak je?
Jak se vede? Jsem Syrus Jordan, jejich manažer. Dík, že jste přišli.
Ty musíš být Marlon. Osobně. Jak je, kámo?
Koukej se o naši superstar dobře starat.
Nenech se jí rozhodit.
- Jste oblečený? - Jo.
Dámy…
Jermaine Dupri.
- Moc mě těší, jsem Breana. - Mě taky.
Moje celoživotní kámoška. A tohle je Ruth.
Objevil jsem ji v jednom supermarketu. A pak jsem jednou uslyšel ten její hlas.
Krásnější hlas jsem v životě neslyšel.
Rozhlédl jsem se, a co vidím? Jak Ruth se zápalem doplňuje zboží do regálů.
Vy dvě máte naprosto všechno.
Rád vás přijmu pod křídla vydavatelství So So Def.
So So Def. To se mi snad zdá!
JD se vrátí za pár týdnů. Přijde se podívat na nahrávání.
- Těšilo mě, dámy. - Nápodobně.
Jejich kapela 404 tě proslaví.
- Jasný. Cinknu ti. - Jo.
- Myslel to vážně? - Bree?
- Co? - Dej nám chvilku.
Oukej.
Uvidíme se doma, holka.
Ještě ses ani nenajedla.
Podám ti to.
Jak říkával táta,
musíš se za každou cenu prosadit.
Máte všechno, co potřebujete.
Teď už se jen musíte prosadit.
A to přesně uděláme.
Hej, šéfe.
- Někdo venku s váma chce hodit řeč. - Hned tam jsem.
Uvidíme se zítra ve studiu.
Je šílený, že o tom vůbec mluvíš.
404 je dobrá věc.
- Koho zajímá, co si myslí moje máma? - O tvou mámu nejde.
Jestli tě to uklidní, máte víc společnýho, než si myslíš.
Pomohla tátovi vybudovat firmu. Podívej, kam až se dostala.
Máma je pracovitá.
Stejně jako ty.
Na tohle ses nadřela. Nezahazuj svůj hlas těsně předtím, než se proslavíš.
Já nic nezahazuju.
Nechci kvůli tobě pochybovat o tom, co cítím.
Potřebuju někoho, kdo mě podpoří.
Víš, že mám pravdu.
Marlon má na lepší. Vzhledem k tomu, jak jsme ho vychovali.
Nevím, proč není jako jeho starší bratr.
Budiž mu země lehká.
Marlon má svou vlastní hlavu.
Nesuď ho tak.
A byla jsi trochu nezdvořilá, drahoušku.
Proto sis mě přece vzal.
Místo těch malicherných holek v Pegramu,
které neustále řešily, co si právě myslíš a co právě děláš.
Protože mám vlastní názor.
A přesně to bych teď potřeboval.
- Co? - Pojď sem.
- Tak to ne. - Pojď sem.
Pane, promiňte, ale čtu si knihu.
- Rozšiřuju svou mysl. - Cítíš to?
Cítím.
- Učiněný zázrak. - To teda je.
Pojď ke mně.
To je ono, moje milovaná holčičko.
Počkej. Ta energie je mimo.
Poslouchám tě a nevěřím ti to.
Musíš mě přesvědčit. Když ti to neuvěřím já, svět taky ne.
- Ještě jednou. Pojď. - To dáš.
Jo.
Oukej.
- Jo. - Potřebuju pauzu.
Dej nám pár minut.
Tohle je šílený.
Zněla jsi dobře.
Takže teď si lžeme?
Ještě ses nerozehřála.
Bree, jsi básnířka.
Dřív jsi psala o lásce,
emancipaci a sociálním uvědomění.
Celý svůj život vím, po jaké cestě mám jít. A tohle není ono.
- Jdu za tebou. - Dobře.
Co se děje?
Bree, naše hudba, ty písničky co jsme nahrávaly na ten malej…
- Magneťák za 12 doláčů. - Přesně.
Ty songy vycházely z našich srdcí.
- Já chci jenom dostat zaplaceno. - Ale za jakou cenu, Bree?
Když se vydáme touhle cestou, Sy nás bude vlastnit.
Kdy budeme moct být samy sebou?
Samy sebou?
Žijeme ve zchátralý barabizně v Grove Parku a nakupujeme v diskontu.
To je náš život.
Pořád mi říkáš, ať se modlíme.
„Co pro nás Bůh udělá? Co Bůh…“
Musíme tomu jít naproti. Musíme pro to něco udělat.
Tohle nám může změnit životy.
Nahráváme první album. Podepíše nás vydavatelství So So Def.
Jestli za to nevděčíme Bohu, tak komu?
Nevím. Ale cítím, že mě Bůh vede někam jinam.
- Kam jinam? - Končím.
Počkej, kotě. Co?
- Jak to myslíš? - Končím.
Ruth, tohle nedělej. Ruth.
- Máte přece nahrávat. - Můžeme si promluvit?
Přemýšlela jsem o tom, co jsi řekl, a…
Nechci znít nevděčně, ale 404 už není nic pro mě.
Něco ti ukážu.
Na tohle jsem se fakt nadřel. Jermaine Dupri nám dá osmimístnou částku.
Hele.
Když jste byly švorc, platil jsem vám nájem. A koupil jsem vám fáro.
Dělám to už tři roky.
Jsem 250 000 doláčů v mínusu, Ruth.
Tady máš 3 000 dolarů. A klíčky od Hondy.
Tři tisíce doláčů?
A budu ti platit měsíční splátky, dokud se ti nevrátí tvoje investice.
Tohle není ani zlomek mý investice do tebe.
Teď mě dobře poslouchej.
Vážně ti radím, abys tohle nedělala.
Musíš splnit svý smluvní závazky vůči mně. A pak si budeme kvit.
Pak si dělej, co chceš.
Moc si cením všeho, co jsi pro mě udělal, Syi.
Vzdát se něčeho, co není nic pro vás, vás může osvobodit.
A Ruth měla co nevidět zjistit, že svoboda není zadarmo.
Vždy vás něco stojí.
ZMEŠKANÉ HOVORY
- Prosím? - Marlone?
Tady Naomi Evansová.
Jsem v Gradyho nemocnici.
Někdo je napadl. Marlona a Eliho…
Co se stalo, paní Naomi? Jsou v pořádku?
Oni…
Nejspíš jim chtěli ukrást auto.
A…
A našli je…
V Marlonově autě u semaforu.
Co se stalo?
Bránili se.
- Bránili se? - Oba je postřelili.
- Proboha. - Postřelili je?
Láska je trpělivá a laskavá…
ale také vám může zlomit srdce.
Paní Evansová? Jsem doktorka Annalise Feldmanová.
Pro vašeho muže a syna jsme udělali maximum.
Ale ani jeden z nich nepřežil.
Přijměte mou soustrast.
Pro tyto případy zde máme terapeuta.
Vřele vám doporučuju, abyste tuto službu využila.
Vím, že je to nesmírně náročné.
Je mi to strašně líto.
Opravdu. Přijměte mou soustrast.
Nečekala jsem, že se dočkám dne…
kdy budu najednou pohřbívat svého manžela a svého syna.
Mrzí mě, že vám to musím říct. Je to naléhavé.
Eli nechtěl, abyste to věděla. Myslel si, že to zvládne napravit.
Když z projektu Midtown začali vycouvávat investoři,
za půjčky ručil úplně vším.
Tímhle domem, autama, majetkem.
Toto je oznámení o záměru vám zabavit majetek.
Je staré tři měsíce.
Jak jsem to mohla nevědět?
Moc mě mrzí, že vám to musím říkat teď. Snažil jsem se s vámi spojit.
Vydražíme váš majetek.
Ale dobrou zprávou je, že stále vlastníte svůj starý dům v Pegramu v Tennessee.
Eli ho nechal zapsaný na vaše jméno. Žádná banka vám ho nemůže zabavit.
Jsem rád, že jste tady. Dobře. Kdyby cokoli, jsem tady pro vás.
Co tady děláš?
Přišel jsem vám vyjádřit soustrast.
Můžu se posadit?
Vážně je mi to moc líto.
Marlon vypadal jako dobrej chlap.
Taky byl.
Pohřby mi vždycky přijdou jako… film.
Prosím?
Pamatuješ si tu scénu, jak v Mafiánech vypálí tu restauraci?
Jednoduchej plán, jak se domoct svýho. Bez obětí.
Krádež auta není tak cool.
Ale i tak má bejt jednoduchá.
Nikomu se nemělo nic stát, Ruth.
Ale tyhle věci se někdy podělají. A je mi to líto, Ruth.
Musíš mě začít poslouchat.
A teď se domůžu toho, co mi náleží.
Co tím myslíš?
Myslíš si, že nemám dluhy? Svý vlastní sny?
Tohle byl největší kontrakt mýho života. Cesta na vrchol.
- A to mi nikdo nesebere. - Syi, to má bejt vtip?
Tohle je šílený.
A pokud na vlastní pěst něco vybuduješ…
přijdu si pro to, co mi náleží.
- Řeknu to policii. - To nedělej.
Nebo ti vezmu všechno, na čem ti záleží. To ti slibuju.
Hele.
Prostě se vrať do studia.
Nebo bude na řadě paní Naomi.
Bože, vůbec nevím, co mám dělat.
Co si mám teď počít?
Pomoz mi, prosím. Co mám dělat, Bože? Odpověz mi, prosím.
Řekni mi, co mám dělat. Už si vůbec nevím rady!
BREE-YONCÉ, BŮH MI ODPOVĚDĚL. TADY MÁŠ NÁJEM.
NEŘEKNU TI, KAM JEDU. A NEVÍM, KDY SE VRÁTÍM.
Hledám paní Naomi.
Promiňte, už tady není.
A kam odjela?
Opravdu ji musím najít.
Autobusové nádraží. Na Forsythově.
Na Forsythově. Dobře, moc vám děkuju.
- První ložnice na patře. - Ano, pane.
Poslední výzva pro cestující z Atlanty do Pegramu v Tennessee. Nastupte si.
Můžu si sem sednout?
Nikdo tu nesedí. Děkuju.
- Co tady děláš? - Pojedu s vámi.
Tak to ani omylem.
A kdo se o vás postará?
Nepotřebuju, aby ses o mě starala, holčičko. Teď si vystup.
Poslouchejte, madam.
Pojedu tam, kam mě doveze tenhle autobus.
Nevím, co si jako myslíš.
Nejspíš vůbec nepřemýšlíš. Ale se mnou nikam nepojedeš.
Ani do Tennessee, ani kamkoli jinam. Teď jdi domů.
Tvou pomoc nepotřebuju.
Rozumíme si?
Pojedu tam, kam pojedete vy.
Byla jsem přesvědčená, že ta holčička přišla o rozum.
Řekla jsem jí, ať odejde, ale zůstala.
Boží andělé někdy zkrátka nečekají na pozvání.
Zjeví se, i když zrovna chceme být o samotě.
PEGRAM, TENNESSEE
Když jsem se vrátila do Pegramu, jako bych otevřela starou ránu.
Tento dům býval plný smíchu a modliteb.
Teď je tu jen prach a ticho.
Tahle textilní páska je skvěle přilnavá.
- Měla by stačit. - Ale havěť nezadrží.
Havěť? Jakou havěť?
Jste v pořádku, paní Naomi?
Vzala jste si dneska léky na tlak?
Musíte se najíst. Celý den jste nic nejedla.
To nic není.
Paní Naomi…
já…
Je příšerné, co se jim stalo. A já… Moc mě to mrzí. Přijít o oba…
Skončila jsem s tebou!
Paní Naomi, pokusím se si sehnat práci.
Teď pro vás nic nemám. Zkuste Mabelino květinářství kousek odsud.
Jo, tam jsem to už zkusila.
Zkusila jsem to už všude.
Na takovou práci nemáš.
Nevíš, na co mám.
O jakou práci jde?
Už jsi někdy sklízela hrozny?
- Super. - Už je tady.
Je to fyzicky náročná práce. A není tam žádný stín.
A když se konečně ochladí, všude jsou komáři.
To je fakt.
Tak jdeš?
- Ránko! - Ahoj, Geno.
Máte šťastnej den! Podle šéfa potřebujeme víc sběračů.
- Budete se tam mačkat jako sardinky. - Jasný. Jdeme.
Tak si tam naskočte.
Musí se sem vejít ještě další. Tak co?
- Jo. - Tak jo. Se všema se seznam.
- Držte se, vyrážíme. - Fajn, Géčko.
Večer si dej na ruce led a nalož se do vany.
Jsem Lena.
Ruth.
Ta holčička o sbírání hroznů nevěděla vůbec nic. Ale to ji nezastavilo.
Tehdy ještě netušila, že tímhle odjezdem na vinici
vyšla osudu přímo naproti.
- Hej, ustřihni to nahoře u trsu. - Dobře.
Jo.
Máš pauzu na oběd a dvě kratší.
Využij je, nebo se tady strháš.
A platí se od koše. Na váhu.
Takže čím víc hroznů, tím víc peněz.
Dneska tady máš o pár pomocníků navíc.
Za rok jich budeš potřebovat ještě víc. S tím, kolik jsi toho zasadil.
V lednu zasadím 100 nových sazenic révy. Nenechám to tady ležet ladem.
Pomůžu ti s tím.
Tady je sucho.
Tohle je Bo Azra, zkráceně Boaz.
Po smrti svého otce Sala převzal Azrovo vinařství.
Bůh žehnej tomuto ovoci.
Amen.
- Amen. - To zvládneme.
Kdo to je?
Ráno přišla takhle oblečená na parkoviště.
Říkal jsi, že potřebuješ víc sběračů. Jakýchkoli. A dorazila ona.
- Jak se jmenuje? - To nevím.
Ale maká bez přestávky. Ani si nedala oběd.
- Nevíš, jak se jmenuje? - To si přece zjistíš sám.
- Jasně. - Hej.
Ahoj.
Jak se jmenuješ?
- Ruth. - Ruth.
Ahoj, Ruth.
Nedáš si vodu?
Nebo nechceš si dát pauzu?
Nechci, aby ses strhala. Začíná být fakt parno.
To zvládnu, neboj.
Ať mám na účty.
Chápu.
Skoro správně.
Musíš se vyhnout výhonkům. Stříhej to přímo u stonku.
Přesně takhle.
- Děkuju. - Není zač.
Paní Naomi, tady pastor Charles.
Slyšel jsem, že jste zpět. Jen jsem chtěl zjistit, jak se vám daří.
A přivítat vás doma.
V Písmu stojí, že nebe se raduje, když se někdo vrátí domů.
Nevzdám to s vámi. Budeme tady, až budete připravená, paní Naomi.
Mám práci. Sbírám hrozny na druhé straně města.
V Azrově vinařství.
Žádnou jinou práci jsem nesehnala.
Azrovo vinařství.
To vinařství vlastnil můj starý známý. Myslela jsem, že po jeho smrti skončilo.
Měl syna.
Byl to tak hodný kluk.
Kde teď asi je?
Tohle má zhruba 14 % alkoholu.
Taniny jsou dobře vyvážený.
Kdy se sejdeš s Ronanem?
Za měsíc.
Bo, vím, že nechceš zklamat svýho tátu.
Zvládneme to.
Pamatuješ si toho starýho Bobcata, ve kterým jezdil? Vzpomínáš?
- Jo, nejspíš tady někde rezaví. - Jo.
Pamatuju si, jak tu starou kraksnu koupil.
Jako by vyhrál v loterii.
Vstával nejpozději v pět ráno.
Makal na vinici, dokud nezapadlo slunce.
I po chemoterapii.
- Makal do posledního dechu. - Jo.
Ty jseš stejnej.
Jseš stejnej.
Uvidíme.
Děkuju.
To je výborný.
Není nic uspokojivějšího než vařit pro lidi, které mám ráda.
A tím nemyslím tebe.
Do háje.
Paní Naomi, podáte mi tu pásku? Měla by být někde na lince.
Asi ji budu potřebovat.
Počkejte, zkusím to takhle. To by…
Nedrží to tam.
Našla jste tu pásku?
Měla by být někde na lince.
Pitomej krám. Co to… Bože můj.
Panebože.
Málem jsem zemřela.
Sbírám hrozny, to je šílenost.
O víkendu půjdu do baru na ulici Broadway. Pojď taky.
Bary nejsou nic pro mě.
Neuraz se, ale vypadáš, že by ti zábava prospěla.
Vyzvednu tě.
Pobavíš se.
Teď je to na tobě, to je šílenost.
Účty musíš zaplatit a na sluníčku se smažit.
Sbírám hrozny, to je šílenost.
Mrkej na to.
To je ona.
Jsi z kapely 404.
Ať se prachy pořádně točí, bejby.
Je to ona. Já to věděl. Říkal jsem ti to, Leno.
Už nejsem ve 404.
- Máš nějakej sólo projekt? - Nech ji, Déčko.
Můžu na slovíčko?
- Co jsem provedla? - Nic. Vůbec nic.
Šéf ti chce nabídnout trvalý místo.
- Vážně? - Na zbytek sezóny.
Jestli ho chceš.
- Jo, děkuju. - Tak fajn.
To si nech.
Vítej v týmu.
Dobře. Děkuju.
- Dneska sbalíme nějakýho kovboje, holka. - Jasně.
SYRUS JORDAN: MYSLÍŠ, ŽE TOHLE JE HRA? MNĚ SE NESCHOVÁŠ…
Tak kam jdeme?
NAJDU TĚ.
- Do mýho oblíbenýho podniku. - Super.
Dneska je v James Clubu karaoke večer.
Pořádáme ho každou třetí sobotu v měsíci a pořád se můžete zapsat.
Tak jo. Jako další nám zazpívá Tyler!
Pojď sem, Tylere.
Holka, taky zazpívej.
- Do toho! - Ne.
- Dám ti svůj šťastnej kovbojskej klobouk. - Ne.
Popřemýšlej o tom. Zatím si odskočím.
- Jsem tady, abych ti pomohl. - Jasný.
Viděl jsem už tři nebo čtyři, se kterýma můžeme odejít.
- Dneska poletíš sám, parťáku. - Ne, tak to přece nemá bejt.
Ty jseš Busta Rhymes, já Spliff Star. A oba odejdem šťastný.
Počkejte.
- Dám si, co obvykle. A napište to na něj. - Jo, jako obvykle.
To jsou výhody toho bejt tvůj parťák. No tak.
- Díky, že jsi tady, Bo. - Díky, že jsi mě sem vzal.
Tak jak dopadlo to rande s tou doktorkou?
Zrušil jsem to. Nepřeskočila jiskra.
Ty jo, ty potřebuješ terapii.
Je ti 40.
Už bys měl bejt rozvedenej a teď by sis měl hledat druhou ženu.
- Určitě. - Kámo. Užijeme si to.
- Pořád nám nepřinesli pití? - Ne.
Jako další nám zazpívá…
Ruth Moablyová!
Snad jsem to nezkomolil.
- To jsi byla ty, Leno? - Jo.
- To ne, Leno. - Neboj.
- Budeš skvělá. - To nejde.
- Je přímo tady. - To ne.
Tamhle ji máme. Nestyď se.
Všichni pořádně přivítejte Ruth!
Tak jakej song nám zazpíváš?
Jdi na to!
Asi zazpívám…
„Wake Me Up“ od Aloe Blacca. Nevím, jestli je to country.
Podle mě jo, zlato.
Pořádně jí zatleskejte! Užij si to.
To dáš!
Hudba umí vyjádřit pravdu.
A ten večer, kdy Ruth zpívala,
Boaz slyšel víc než jen melodii.
Slyšel její pravý hlas.
Jako by zpívala přímo jeho duši.
Jo!
Zatleskejte všichni Ruth Moablyový!
A pokračujeme dál! Dre! Pojď na pódium!
Holka, jseš úžasná zpěvačka!
Nemůžu uvěřit tomu, že se to fakt stalo.
- Bylo to dokonalý. - Potřebuju drink. Zveš mě.
- Pro tebe cokoli. - To bylo šílený.
- Tady máš. - Bože můj.
Jsem celá zpocená.
Promiňte!
- Tady! - Hned to bude. Jo?
Oukej. Jeden, dva panáky.
- Jakeu! - Jo?
- Dvě čistý whisky. - Máte je mít.
A cokoli si tady dáma přeje.
Dva panáky whisky. Dva čistý Jamesony.
- Objednáš si něco, Ruth? - Drink si můžu koupit sama, díky.
O tom nepochybuju.
- Musíš přece platit ty účty. Posadíš se? - Ne, díky.
Dáte mi jedno pivo a jednou Virgin Mule?
- Zaplatím to sama. - Už se to nese.
Jsem Bo.
No a?
To se mi ještě nestalo.
Ale to děláš často, viď?
Vím, že si to nemám brát osobně.
Jak to myslíš?
Takhle mě nikdy žádná neodmítla.
Jseš fakt pohlednej.
A jseš milej manažer vinice. A určitě jseš hodnej chlap.
Ale já tu jsem se svou kámoškou a zkrátka…
- Tady máte pití, pane Azro. - Děkuju.
Pane Azro? Tvoje rodina vlastní tu vinici?
Já ji vlastním.
Dvě piva.
Takže tu stálou pozici na zbytek sezóny jsi zařídil ty?
Ano, madam.
Už to chápu. Víš, co děláš.
Co chápeš?
Vím přesně, jak muži jako ty jednají.
Atlanta je jich plná.
Nashle, pane Azro.
- Čau, kámo. - Čau.
V pohodě?
Ještě…
nikdy mi nebylo líp.
- Tak jo. - Ještě nikdy…
mi nebylo líp.
- Čau. - Oukej.
Hele. Víš ty co? Dáme…
- Dáme si na chvilku pauzu. - Co to má bejt?
Kdo to sakra je? Proč si jako má dát pauzu?
S Ruth řešíme menší problém.
Přivedu ji zpátky.
Tak fajn. Jde jenom o smlouvu na osm čísel. To se mi snad zdá.
Kde jsi tu holku našla, sakra?
- Vypadá jako Ruth, tak mě… - Vypadá jako ona?
Říkalas, že umí zpívat.
Bree…
Jestli víš, kde je, teď hned mi to řekni.
Jak jsem ti už řekla, nevím to.
- Jo? Dej mi svůj mobil. - Ne.
Jaký máš heslo?
1997.
- Breano, už to vyklop! - Syi! Klídek.
Tak kde je?
- Co? Odpověz! - Já…
Nemluvíme spolu. Utekla i ode mě.
Dala jsem jí sežrat, že ze 404 odešla.
Nevím to, jasný?
Wolfe.
Najdi ji.
BREE: CHYBÍŠ MI, HOLKA. JSI V BEZPEČÍ?
SY JE Z TOHO FURT NA PRÁŠKY.
TAKY MI CHYBÍŠ. JSEM V BEZPEČÍ V TENNESSEE. SBÍRÁM HROZNY. DOSLOVA.
BREE: SKLÍZÍŠ HROZNY? CO? JSEM RÁDA, ŽE TI NIC NENÍ.
JEŠTĚ TAM NĚJAKOU CHVÍLI ZŮSTAŇ.
Opravdu vás nepřesvědčím, abyste šla? Mše je od desíti.
Lena mě co nevidět vyzvedne.
Do toho kostela nevkročím.
Ale proč ne? Dřív jste tam chodila.
Nechápeš to.
Lidi z Pegramu nedostávají takové nabídky jako Eli.
Aby se stal partnerem ve velké advokátní kanceláři v Atlantě.
Když jsme odešli, všichni věděli, jaký máme nový dům a auta.
A drahé oblečení.
A teď ví, že jsem chudá jak kostelní myš.
To je Lena.
Pomodlím se za vás.
Dobré ráno, pastore Charlesi. Pane Azro.
- Čau. - Dobré ráno.
- Zdravím. - A kdopak je tohle?
Dobré ráno, jsem Ruth.
Jo, bydlí s Naomi Evansovou.
- Bydlíš s Naomi? - Se sestrou Naomi? Skutečně?
Jo, snažila jsem se ji sem dostat. Vím, že sem dřív chodila.
Rád tě poznávám, Ruth.
Vítej. A jak se má sestra Naomi?
Mívá dobré a špatné dny.
Nedávno jsem se stavil u jejího domu. Potřeboval by natřít.
Jo, ten dům by potřeboval rovnou zázrak.
Budu se za vás obě modlit.
- Děkuju. - Nemáš zač.
- Pojďme dovnitř. - Dobře.
- To mě jako stalkuješ? - Taky sem chodím.
- To ti patří i tenhle kostel? - Ne, jen sem chodím.
Holka.
Ahoj.
Podívej.
- Má to přes 80 000 zhlédnutí. - Co?
- Jak zpíváš v James Clubu. - Tys to zveřejnila? Ukaž.
Jo.
Jsi úžasná.
Smaž to.
- Co? Proč? - Smaž to. Okamžitě.
Fajn.
- Co jsi to provedla? - Já?
Nic jsem…
Dobré ráno, Ruth.
- Paní Naomi. - Dobré ráno, pastore Charlesi.
Co se to děje?
Proměna snů: Farnost zasahuje.
V tomhle domě jste nežila více než 20 let. Chceme, abyste se tu cítila víc jako doma.
Právě jsem zjistil, že jste zpátky.
Boazi.
Božínku. Nevěděla jsem, že pořád žiješ v Pegramu.
- Ano, madam. - Podívám se na tebe.
Dobře. Jak se máte, paní Naomi? Stýskalo se mi po vás.
Co tady děláš?
Jenom trochu zrenovujeme tenhle starý dům.
Jenom trochu.
Nebo možná trochu víc.
Bože můj. Mrkejte na něj.
Dámy.
- Jo. Za chvíli se přehřeju. - Děkuju.
Pokud tohle není dar od Boha…
pak nevím, co jinýho je.
Budu potřebovat další sklenici.
Nebo spíš hadici.
Bože, smiluj se. Leze dolů po žebříku.
Tak jo. Střecha je už v lepším stavu.
Tohle ti udělala Ruth.
Jo?
- To není špatný. Na to, že mě nenávidí. - To není pravda.
V tom případě se spolu jděte projít.
Nemyslím si, že je to vhodný. Vzhledem k tomu, že je můj šéf.
Dnes tvůj šéf není.
V tom má nejspíš pravdu.
Ale nerad bych tě do toho nějak nutil.
No tak jo.
Fajn.
Bylo mi sedm, když s tím začal.
Lidi si tehdy nemysleli, že kvalitní víno může pocházet od černocha z Tennessee.
A spousta lidí tomu nevěří ani teď.
- Radí mi, abych tu vinici prodal. - Vážně?
- A prodáš ji? - Prosím tě.
Přesvědčím je, až ochutnají rezervu z roku 2017.
Chtěl jsi vždycky jít v tátových šlépějích?
Ne, to je to poslední, co jsem chtěl. Jakmile to bylo možný…
odešel jsem z Pegramu a narukoval k mariňákům.
Absolvoval jsem dva turnusy v Afghánistánu a pak jsem žil v New Yorku.
Získal jsem titul MBA a pracoval na Wall Street.
Proč nejsi ženatej?
To nevím.
Dobrá otázka.
Často se mě na to ptají.
Upřímně, jsem ženatý se svou vinicí.
Možná až moc ženatý.
A co ty?
Přijde mi, že tady mluvím jen já.
No…
já titul MBA nemám.
Nedodělala jsem střední a…
nejdál od Atlanty jsem byla v Pegramu v Tennessee.
Tak jo.
Tátu jsem nikdy nepoznala. A máma mě opustila, když mi bylo pět.
Tak to mě…
- To mě mrzí. - To nic.
Taky jsem našla svoje poslání.
Svůj hlas.
To je to jediný, co jsem kdy měla.
A je to překrásný hlas.
Moje máma taky zpívala.
Nemyslela, že má co říct.
Ale ty máš.
- Vidím to na tobě. - Dobře.
Nevím. Možná mi to říká Bůh.
- Myslím to vážně. Přísahám Bohu. - Skutečně?
Na mou duši, na…
Líbí se vám to?
Odteď máte auto.
Naomi! Co se to děje?
- Líbí se vám ta barva? - Jo!
Co? Potřebujete nový auto, ne?
Paní Naomi si přece nebude chytat stopa.
- Ano. A Ruth… - Je vaše.
Už nebudeš muset chodit pěšky do práce.
Ne, madam.
To auto není ode mě. Jsem jenom…
Boží prostředník.
- Nastup si. - Tak jdi, děvče.
O tomhle doušku budeš mluvit celou věčnost, Ronane. Věř mi.
Tvůj otec to se sliby nikdy nepřeháněl.
- Já nic nepřeháním. - Víš, jak je těžké vyhrát aspoň bronz?
Já nechci bronz. Chci být ten nejlepší.
Vím, jak to funguje. Chápu to.
Vím, že máš celý tým someliérů.
Rozumím tomu. Chci po tobě jedinou věc.
Abys osobně ochutnal moji rezervu. To potřebuju, Ronane.
Já osobně? Uzávěrka je za měsíc. Kdy od tebe dostanu láhev?
Budeš ji mít po konci sklizně.
Dobře. Jak jsi to víno nazval?
To se dozvíš, až zvítězí.
Tak to se to asi nedozvím.
Děkuju. Pro dnešek končíme. Děkuju vám.
- Dobrá práce. Děkuju. - Díky.
Dneska končíme dřív. Děkuju. Už můžete jít domů.
- Plnej plat. - Hotovo?
Dneska už padla. Díky, kamaráde.
Ahoj.
Dneska můžou všichni odejít dřív. Za plnej plat.
- Ty brďo. - Díky moc.
Odneste to Genovi.
Tak na zdraví.
- Dobře. - Zatím.
- Máš to? - Jo.
- Děkuju. - Díky.
Já…
Rád bych ti někoho představil.
Pojď.
- Chceš mi někoho představit? - Jo.
Doleva, ještě jednou doleva…
Co se to děje?
Jsme skoro tam.
Tak jo.
- Už jsem na místě? - Můžeme?
- Dobře. - Za tři, dva…
jedna.
- Jak je, Bo? - Proboha.
- Rád tě vidím. - Babyface. Kamaráde. Pořád dobrý.
Tohle je pro tebe.
A dostaneš i rezervu z roku 2017.
- Díky moc. Nádhera. - Není za co.
Ruth.
Slyšel jsem o tobě samý dobrý věci.
Ruth, tohle je Kenny.
Jako jedinej vyhrál čtyři Grammy pro producenta roku.
- Skrývá se tady v Nashvillu. - To stačí. Tady nejde o mě.
Odkud znáš Babyface?
Já z toho snad zešílím.
Znal jsem Boova tátu. Byl to skvělej chlap a legendární vinař.
Ten nejlepší v Tennessee. Jeho víno si zamiluje každej.
A především já.
- A Bo to dobře ví. - Ne, kvůli tomu tady nejsme.
Jsme tady kvůli ní.
- Jo, to máš pravdu. Ruth, pojď za mnou. - Tak jo.
- Pojď. - Bože můj.
Je to tady moc hezký.
Takže, Ruth…
Bo mi řekl, že umíš zpívat.
Jo, nejsem úplně nejhorší.
Teď se určitě podceňuješ.
Bo, podáš nám tu židličku?
- Posaď se. - Děkuju.
Zazpívej mi něco.
Pro mě.
Co mám zazpívat?
Nevím. Cokoli máš na srdci.
Nespěchej.
Ať už si vybereš cokoli, nezpívej to odsud…
ale odsud.
A zazpívej to procítěně.
Dobře?
Pěkný.
- Co? - Pěkný.
To bylo krásný.
- Děkuju. - Fakt umí zpívat.
- Viď? - Jo.
- Páni. - Super.
Proboha živýho.
- To bylo úžasný. Taky jsi to cítil? - Jo.
To bylo něco.
Co?
Líbí se mi tě takhle vidět.
Tuhle tvou stránku.
Mám spoustu stránek.
Nikdo pro mě nikdy neudělal něco takhle krásnýho.
- Promiň, špatně jsem tě odhadla. - To nic.
Proč jsi tak drsná?
Nevím. Než mi bylo 15, vystřídala jsem tři pěstounský rodiny.
Taková jsem prostě musela být.
Vždycky to skončí špatně.
- Co tím myslíš? - Láska, nebo co já vím.
Nic špatnýho se nestane.
- To nemůžeš vědět. - Proč ne?
To nemůžeš myslet vážně. Vždyť mě sotva znáš.
Třeba už vím vše, co potřebuju.
Možná mi tě seslal.
Paní Naomi!
Potkala jsem Babyface. A zpívali jsme spolu!
Bylo to nezapomenutelný.
No teda.
To je vážně krásný.
Zármutek je občas jako nečekaná bouře.
Nečekáte ho.
Mívala jsem zahrádku.
Pěstovala jsem velká, šťavnatá…
rajčata.
Tohle nedokážu.
Už se mi nevrátí.
Už se mi nikdy nevrátí.
Nemohla jsem uvěřit, že někoho opět miluju.
Poslouchej, zkus…
„Je neuvěřitelné, že opět někoho miluju.“
Jo, to se bude líp zpívat.
Je neuvěřitelné, že opět někoho miluju.
Pěkný. A dál?
Protože cokoli smysluplného…
něco, něco a…
Protože cokoli smysluplného…
nakonec vždy skončilo.
To se mi líbí. Skončilo.
Od dětství mnou cloumá vztek.
Od smrti mámy.
Nemám sourozence.
To na tom všem bylo to nejtěžší. Vším…
jsem si musel projít sám.
Měl jsem jenom tátu.
- Proto jsem se cítil tak pod tlakem. - A pořád se tak cítíš?
Makám na tom.
Pomáháš mi.
Trochu.
Jak ubíhaly týdny a pak měsíce…
od Boaze nepřicházely jen sliby a hezká slova.
- Chutnají ti hrozny? - Byl laskavý.
Jsou úžasný.
Rezerva Azrova vinařství, ročník 2017.
Poslední ročník, který jsme před jeho smrtí dělali spolu.
Získáme díky němu po právu uznání.
V pohodě?
Jo. Co ty?
Co?
Jak se jmenuje?
Z toho tvýho hlasu to hned poznám. Jseš v úplně jiný oktávě.
To není pravda.
Jmenuje se Boaz. Bo.
Zítra večer nás čeká první oficiální rande.
Kdy mi ho představíš?
To nevím.
Ještě o mně neví spoustu věcí.
Hele, nechci dělat z komára velblouda,
ale víš o tom, že je na YouTube video, jak zpíváš karaoke?
Jo, už tam není.
Sy ho viděl. Ví, že jseš v Tennessee.
Už předtím vyslal Wolfa, aby tě našel. Holka, hlavně si dávej pozor, dobře?
Dobře. Děkuju ti.
Mám tě ráda. Ahoj.
To s Marlonem a panem Elim mě moc mrzí.
- Marlon byl fantastickej chlap. - Jo.
To byl. Ale s tebou přece nijak nesouvisí, co se mému muži a synovi stalo.
Byla to náhoda.
Měli smůlu.
Nesmíš si to vyčítat.
Mám tady krabici s pár věcma.
Já ti nevím. Tohle…
Něco z toho by se ti mohlo líbit.
- Podívej na tohle. - Jo, mají pěknou barvu.
Tady jsou další džíny. Ale ty už jedny máš.
A pak jsou tady tyhle šaty.
- Ty jste nosila? - Ty měl Eli nejradši.
Moc se mi líbí.
Páni.
Nápodobně.
Děkuju ti.
Tady jsem nikdy nebyla.
Je to tady nádherný.
Děkuju.
Za ta léta se to tu určitě zlepšilo.
Co znamená domus eius?
Je to latinsky, viď? Ten nápis vepředu.
Znamená to „její dům“.
Táta to postavil jako dárek pro mámu.
Až si jednoho dne zvolím nějakou, která si zvolí mě,
tohle bude její dům.
Chci ti ukázat ještě něco.
Posaď se.
Smím ti sundat boty?
Pokud mi je vrátíš.
Tak jdeme na to?
Já… nemůžu.
- To bychom neměli. - Nedělej unáhlený závěry.
Jenom si to ujasním.
Chceš, abych s tebou šlapala hrozny?
Jo.
- To je studený. - Viď? Dělej totéž, co já.
- Dobře? - Dobře.
Tak jo.
- Zrychlíme. To je ono. - Jo.
Ať získáme víno.
- Tohle nejde. - Co se děje?
Co se stalo?
Odmítám ti ublížit.
Neublížíš mi a já neublížím tobě.
Prosím.
Ruth!
Co se stalo, Ruth?
Co je ti?
Ať už se stalo cokoli, určitě to bude v pořádku.
Nebude.
Ne.
Ale jdi ty.
Ne.
Nemám právo se zamilovat a žít šťastně až do smrti.
To neříkej.
To bude dobrý.
- Díky, Geno. - Děkuju za to, jak jste dřeli.
- Díky. - Tady máš.
- Uvidíme se na festivalu. - Budu tam.
Ale no tak. Jo. No ty jo.
- Když tak se uvidíme zase za rok. - Určitě. Děkuju.
Žádný strachy, festival si užijeme.
Bude tam živá hudba. Zatancujeme si.
A jídlo? Lepší bejt nemůže.
- Já tam nepřijdu. - Co?
Jak to jako myslíš?
Já prostě… Vteřinku.
Hned jsem u vás.
- Haló? - Ruth, tady pastor Charles.
Jsme v nemocnici. Naomi nebylo dobře.
- A chce tě vidět. - Hned tam jsem.
Už musím.
- Co se stalo? - Už musím jít.
Je to jenom kukuřičnej chleba, jasný?
- Cože? - Nic víc to není.
Na zdraví.
Viděl jste ji?
Jo, s ním.
Jo? A to je kdo?
Boaz. Vlastní Azrovo vinařství.
Je VIP.
- Hej, barmane! Ještě dvě. - Čau.
Promiňte.
Promiňte, nechci vás rušit.
Hledám Ruth, Ruth Moablyovou.
Jo?
Jo, podle barmana vlastníte Azrovo vinařství.
- Prý možná víte, kde je. - Odkud znáte Ruth?
Vy jste neviděl to video? Na netu je to hit.
Mám vlastní vydavatelství a chci jí nabídnout smlouvu.
- Už dlouho jsem ji neviděl. - No tak, určitě? Barman…
- Jak že se jmenujete? - Neřešte to. Najdu ji.
Přeju vám hezkej zbytek večera.
Tak jo.
Tady máš, bejby.
Děkuju za zavolání.
Jo. Vyletěl jí tlak.
Bude v pořádku, ale chtějí si ji tu přes noc nechat.
- Dobře. - Posaď se. Půjdu na chodbu.
Děkuju.
Ještě nikam neodcházím.
Kdyby se vám něco stalo…
Přiznám se, že mě to vylekalo.
Co jsem pohřbila rodinu, jsem plná vzteku.
Zapomněla jsem, jak hodný ke mně Bůh je.
Zachránila jsi mi život.
Jsi mým požehnáním.
Jsi jím ode dne, co jsi nastoupila do toho autobusu.
Tak tvrdohlavě.
A jsi požehnáním i pro Boa.
Láska přichází, když ji nečekáme.
Jen v ní musíš věřit.
Nevím, proč mi Bůh Eliho vzal…
ale za naši lásku jsem vděčná.
Láska je nejdůležitější, Ruth.
Nenech si ji ujít ze strachu, že o ni přijdeš. Řekni Boovi, co k němu cítíš.
Možná zní divně, že povzbuzuju synovu přítelkyni, aby se přes něj přenesla.
Ale pouto mezi Ruth a Boazem bylo výjimečné.
A to jsem nemohla popřít.
Všechny vás zdravím.
Ahoj!
Nedávno…
mi někdo ukázal, o čem přesně bych měla zpívat.
Bo, tahle píseň je pro tebe.
Je neuvěřitelné, že opět někoho miluju.
Protože cokoli smysluplného nakonec vždy skončilo.
Ale byl jsi jako zázrak, který mi šanci dal.
Abych pochopila, že tuhle lásku sám Bůh mi přál.
Po tom všem, čím jsem si musela projít,
tohle nemůžu popřít.
Vím, že tvá láska je opravdová.
Tvá láska není nikdy bolestivá.
Tvá láska je vždy laskavá.
Tvá láska neumí lhát.
A překypuju vděčností,
že jsi mi vstoupil do života.
Nevěděla jsem, že láska může být taková.
To by mě ani ve snu nenapadlo.
Zachránil jsi duši mou,
tvá láska mě přivedla domů za tebou.
Když jsi mě poznal, byla jsem zlomená.
Nikdo ve mně nic neviděl.
Na skutečný svět jsem nebyla připravená.
Nikdo pro mě pochopení neměl.
Ale tys viděl skrz mou bolest. A našel sis cestu
přímo do mého srdce.
Ve tvém náručí se cítím v bezpečí.
Vím, že tvá láska je opravdo…
Tvá láska je…
Ale překypuju vděčností,
že jsi mi vstoupil do života.
Nevěděla jsem, že láska může být taková.
To by mě ani ve snu nenapadlo.
Chci ti jen říct,
že jsi zachránil duši mou.
Tvá láska mě přivedla domů za tebou.
Zachránil jsi duši mou.
Tvá láska mě přivedla domů za tebou.
Říká se, že když jste na vrcholu,
mějte se na pozoru, jelikož tehdy si vás najde ďábel.
Geno, utíkej pro hadice!
- Jo! - Běž pro ně!
Bacha!
- Zavři ty dveře! - Uhni!
- Naše rezerva! To ne! - Panebože!
Ne!
Geno!
Ruth dohnala její minulost.
SYRUS JORDAN: DORAZ DOMŮ.
Bylo na čase přestat utíkat.
Naomi.
Bo.
Musím odejít.
Cože? Jak to myslíš?
Musím odsud pryč. Musím si zabalit a okamžitě odjet z Pegramu.
Za tohle všechno můžu já.
Podělala jsem to.
Musím to napravit.
Jak to… Proč za to můžeš? Co…
- Promiň. - Ruth.
Ruth!
Bože! Co teď?
Pane Azro.
Jsem detektiv Lansing.
Náčelník hasičů mi zavolal, že šlo o žhářství.
- Žhářství? - Ano.
Vaše pojišťovna si to sama prošetří.
Napadá vás někdo, kdo by vám mohl chtít ublížit?
- Máte dluhy? Nebo nepřátele? - Ne.
Nevyhrožoval vám někdo?
Ať jede policie na Maple Street 17. Maple Street číslo 17. Hned.
Rajčata přímo z mé zahrádky.
- Skvělý. - Ruth mi je pomohla zasadit.
Tady ji máme! Je z tebe venkovanka.
To by po tom vystoupení v Eternity nikdo nečekal.
Ruth, přestaň. Koupím ti nový hadry.
- Jdeme. - Nikam s tebou nepůjde.
Ne, Naomi, musím.
Za tu krádež auta může Sy.
A včera večer zapálil Boovo vinařství.
Existuje hodně způsobů, jak můžu někoho přesvědčit.
Jenom chci, aby dodržela smlouvu. Ruth, varoval jsem tě. Jdeme.
Jdeme.
- Čeká nás dlouhá cesta. Jdeme. - Ne!
Sedni si!
To ne!
- Hej! - Pusť mě!
Tak dělej, ty tvrdohlavá ženská! Jdeme!
Pusť mě.
Co tady sakra chce?
- Bo, to ne! - Odveď ji do auta.
- Nech mě jít. - Vypadni!
- To chceš jako zhebnout? - Odemkněte, šéfe.
Ne!
Ne, Bo!
Ne!
Nech ho být!
Ne!
Vzal jsi mi manžela a syna.
Dceru mi nevezmeš.
Příště se už trefím.
To v té nemocnici jsem myslela vážně.
Zachránila jsi mi život.
Za jeho činy nemůžeš. Zaplatí za ně. V tomhle nebo v příštím životě.
Kéž bys mi věřila natolik, abys mi to řekla.
Kéž bys věřila, že tě mám ráda.
Vždyť jsem ti vařila.
Ach jo, Bo.
To s tím tvým vinařstvím mě moc mrzí.
Vždycky může být hůř.
Musím podat výpověď.
Lhala jsem ti.
Jo. Zatajila jsi mi to.
Ale měl jsem slyšet to, co mi neříkáš.
Panebože. Musela jsi žít s takovým strachem.
Bo, ukázal jsi mi, že můžu znovu milovat.
Děkuju ti.
To zní jako rozloučení.
Taky je.
Jak bys se mnou mohl žít? Sotva dokážu žít sama se sebou.
Ruth, můžu udělat další víno.
Ale další Ruth už nenajdu.
Bůh asi tomuhle ovoci nepožehnal.
To jako vážně?
Nic tady nezbylo.
- Nikdo to nikdy neochutná. - Ach jo.
Tak to ochutnáme teď.
Geno, máš otvírák?
- Ruth… - Jo.
Nedá se to pít. Prostě…
Zkusíme to. Proč ne?
Dej mi tu láhev.
- Napiju se jako první. - Tak jo, jak chceš.
Ve víně se nevyznám, ale měl bys to ochutnat.
- Mám to ochutnat? - Jo.
Fajn.
Bo.
- Musíš to ochutnat. - Ne.
- Bo, věř mi. - Kamaráde…
Ne, to není možný.
Oheň z toho měl udělat ocet.
To není možný.
Už jsem slyšel, že víno přežilo požár.
Musíme ochutnat každou láhev, co tu je. Ale…
- Myslím… - Ta…
Rezerva 2017 je ze všech nejlepší.
- Jo, bejby! - Jo!
Naše porota už rozhodla, že tahle rezerva nedostane doporučení.
Nicméně…
vyhrává první cenu.
Gratuluju.
- Ronane, nezahrávej si se mnou. - Nezahrávám.
Tvůj otec by byl pyšný.
- Vážně? - Jo.
To si piš!
Byl by moc pyšný.
Něco jsi mi slíbil.
Jak to víno nazveš?
R&B.
Jako Ruth a Boaz.
Za tohle všechno vděčím jenom tobě.
Budeš mít dost času být umělkyně a zároveň moje partnerka?
Jen když budeme moct šlapat hrozny.
Ukázalo se, že se Ruth zmýlila. Nakonec s někým žila šťastně až do smrti.
Nejlepší příběhy o lásce nezačínají ohňostrojem.
Láska někdy musí povstat z popela.
Bůh je láska.
Láska je trpělivá. Láska je laskavá.
Láska nezávidí. Láska se nevychloubá.
A všechno snáší a všechno vydrží.
Víra, naděje a láska jsou vždy ve vás.
Ale nejmocnější z nich je láska.
Láska vždy zvítězí.
Překlad titulků: Jakub Doležal