Právě jsem všem poslala fotku Robertova auta.
Pojede odtamtud i černé Porsche Cayenne.
Pojede odtamtud i zelený Mercedes.
Pojedeme prostě s tím, co vyjede první.
Ani za milion let by nás nenapadlo, že tohle dokážeme.
Když někdo přijede, víte, kam míří.
Tak za ním.
Chci, aby Robert věděl, že ho umím najít.
Chci, aby se bál. Chci, aby byl ve stresu.
Chci, aby věděl, že jsem se změnila.
Aby si nemyslel,
že jsem pořád ta slabá, submisivní, poslušná a vystrašená.
Chci, aby věděl, že to udělám, i kdyby to byl můj poslední čin.
MÁMA (3) – TÁTA – SÉGRA
CHYBÍŠ NÁM!!!
TANEC S ĎÁBLEM: TIKTOKOVÁ SEKTA ZVANÁ 7M
SKLIDÍŠ, CO JSI ZASEL
Priscylla mi řekla, že chce Roberta žalovat.
Moje první reakce byla „počkej“.
Vždyť nemáš ponětí, co to je, žalovat někoho.
Proti sektám je těžké podniknout právní kroky,
není totiž nezákonné vést sektu nebo být jejím členem.
Vůdci sekty se dostanete na kobylku jedině,
pokud v rámci své sekty páchá trestné činy.
Musíte najít něco jako finanční podvod,
protože samotný čin
ovládnutí něčího běžného života není trestný.
Sestra mi začala ukazovat svoje důkazy.
Výpisy z účtu, zrušené šeky.
Rozhodli jsme se svěřit se s tím
dalším tanečníkům, protože zažili podobné věci.
Máš kopii výpisů z účtu?
- Jo, mám to všechno. - Jo? Můžu je vidět?
Typická klička Shekinah.
Dají ti, řekněme, 100 000 dolarů.
Vloží ti to na účet.
Potom ty peníze převedou jinam a řeknou,
že všechny ty peníze jsi právě daroval církvi Shekinah.
Takže když tvrdí, že ti zaplatili 102 000,
mým úkolem je zjistit, kolik z toho jsi daroval Shekinah,
kolik jsi Shekinah zaplatil na nájmu,
kolik z toho jsi zaplatil Hannah, Isaiahovi a dalším.
- No, prakticky všechny prachy. - Dobře.
Musel jsem platit poplatek za focení za RainO nebo Isaiaha,
pak jsem taky musel platit nájem,
manažerský poplatek 20 %, který se musí dát 7M.
Pak máte deset, deset, deset,
což jsou desátky, dary církví a Božímu muži.
30 % církvi?
Někdy ještě víc.
Někdy klidně i 50 % mého příjmu.
Dobře.
Když se to všechno sečte, dáváš jim 60 až 70 %.
A to před zdaněním.
Dělají to tak, že jako platíš různým subjektům,
což je lež.
Všechno jde Robertovi.
ZAPLACENO ŠEKY
98 705 USD
Jo.
Tohle musíme připojit k žalobě.
Spojili jsme se s Priscyllou.
Přišla k nám, seděla tady na gauči.
Seděli jsme tam a poslouchali, jak dvě a půl hodiny mluví,
jak pláče.
Její příběh mě zdrtil.
Hrozně mě to naštvalo, zuřil jsem.
Chtěl jsem jim... Nemají tušení, s kým si zahrávají.
Tehdy jsme poprvé všechno tohle slyšeli.
A říkali jsme si:
„Byli jsme malá skupina v malé církvi,
ale netušili jsme, že se tam tohle děje?“
Už jenom ty peníze.
Řekl jsem: „Jo, už je mi to jasný.“
Řekla nám, že má právníka,
chtěla na něj podat žalobu
a bylo na nás, jestli se přidáme.
Věděli jsme, že se to potáhne dlouho, roky.
Chci se k žalobě určitě přidat.
Udělá to znovu někomu dalšímu.
Nemůžu ho nechat vyhrát.
A pak Robert zažaloval nás.
Když se doslechl, co máme v plánu, zažaloval mě.
Naštvalo mě to.
Právní proces je velmi neosobní.
Ale pro mě je to velmi osobní.
Jako by Robert seděl přímo přede mnou.
Dívám se na něj a myslím si: „Já tě dostanu.“
Jak by podle mě měla vypadat spravedlnost?
Chci, aby Robert přišel o každý dolar, který má.
O poslední cent.
Protože na tom jediném mu záleží.
Ale jestli se objeví David, dáš mu...
Dobře.
- Robert a Isaiah. - To je David.
Když vás někdo žaluje, musí vám přijít oznámení, papír.
Žalobce vám to může předat i přes firmu,
která vás najde a oznámení vám předá,
ale to může trvat měsíce.
Je to moje žaloba.
Já po něm jdu.
Nenechám to na ostatních.
Ale já a Melanie jsme to jako žalobkyně doručit nemohly.
Tak Melanie požádala o pomoc kamarádky.
Stačí vyslovit jméno a hodit to před ně.
- Říct jméno a pustit to? - To stačí.
- Můžeme jít. - Dobře.
Bože, za 30 minut se to stane.
Šílenost.
Melanie, zadek tvé bílé Tesly je vidět na sto honů.
I já ho vidím.
Všichni tě uvidí, než vůbec začneš někoho sledovat.
Posunu to doprava.
Dobře.
Je to dobrý?
Moc ne, ale radši jí to neřeknu.
Jo, je to dobrý.
Dám všem vědět, až se brána poprvé otevře,
pak můžete všichni nastartovat a vyrazit.
Je to tak zvláštní. Tohle místo bývalo můj domov.
Cítila jsem se tam doma. Myslela jsem, že tam budu napořád.
Myslela jsem, že v tom pokoji v tom domě budu až do příchodu Ježíše.
Měla jsem tam trčet do konce života.
Robert odjíždí!
Rozumím.
Rouška.
Panebože, buší mi srdce.
Sakra. Robert odbočil doprava... Hattie, je to tvoje.
Robert jel doprava! Hattie!
Rozumím.
Kristin, kde jsi?
Jel na červenou, snažím se ho dohnat.
Myslím, že ho vidím.
Robert zastavil u korejské restaurace.
Tady jsou.
Dobře. Všichni jdou dovnitř.
Fajn.
Sakra.
Kde je Robert?
- Roberte Shinne, oznámení. - Aha.
Matthewe Shinne, oznámení.
- Ty jsi Isaiah? - Ne.
Taky tě to čeká.
Přeju hezký den.
- Naše první oznámení žaloby! - To bylo boží.
Vidíš tenhle tým? Všichni nám pomohli.
Bylo to efektní.
- Tak příště zas. - Chcete si to zopakovat?
- Jo. - Jo.
- Jsem běloch, jsem nenápadný! - Teď to oznámíme ženám.
Je to divný.
Je mi jich líto.
Nevím.
Vždyť jsem se je tolik let snažila chránit.
Dala jsem si za úkol je chránit.
Zasvětila jsem tomu život.
Nevadí mi, že je žaluju, protože to je spravedlnost,
ale ta lidská část asi jo.
Pořád si přeju, aby to bylo jinak.
Ty, kteří žalují Roberta Shinna,
čeká dlouhá právní bitva.
Ráda bych řekla, že ta sekta se brzo rozpadne.
Z historie už však víme, že je to velmi houževnatá skupina.
Roberta zatím žalovala jediná žena, a ta prohrála.
V roce 2009
zažalovala Shinna bývalá členka církve Lydia Chung.
Žalovala Roberta za krádež, vymývání mozku
a odříznutí od rodiny.
Zní vám to povědomě?
Podle soudce to vypadalo jako psychologická manipulace,
ale taky řekl, že s tím nic nemůže udělat,
protože První dodatek chrání náboženské organizace.
Dospělí, kteří se rozhodnou přidat se k nějaké skupině
a převzít její ideologii,
tak pokud ta skupina postupně ovládne
život a mysl dotyčného, zákon to nezajímá.
Takže psychologická manipulace, nátlak, vydírání...
Ta žaloba je podle mě krok správným směrem,
ale myslím, že jich musí být víc.
Moje sestra se nevrátí, pokud Robert nepůjde sedět.
Žaloba nemusí Robertovi zabránit v jeho další činnosti.
Aby vůbec mohl jít do vězení, budou potřebovat trestní řízení.
Kdybychom to chtěli předat policii, co byste od nás potřebovali?
Potřebovali bychom,
aby všechny ty oběti přišly s vámi na stanici
a řekly: „Chci oznámit sexuální obtěžování.“
Jmenovitě označí podezřelého,
„Robert mi udělal to a to,“
čárka, a pak řeknou:
„Vím, že existují i další oběti. Ty za sebe nedokážou mluvit.“
To je dobrý.
Každý, s kým jste v kontaktu, musí oznámit všechno.
Sexuální nátlak, znásilnění, každý detail.
Víme o ženách, které Robert obtěžoval.
Musíme je zkontaktovat
a zeptat se, jestli jsou ochotné ho nahlásit a sdělit svůj příběh.
Chceme, aby se proti němu zahájilo trestní řízení.
Potřebujeme lidi, kteří mohou nahlásit své osobní prožitky.
Chápu.
ANONYM BÝVALÁ ČLENKA SHEKINAH
Rozhodně chci, aby za svoje činy zaplatil.
Ale mám upřímně strach z Roberta a jeho pomsty.
- Rozumím. - Ano, a znovu...
Naprosto chápeme, že musí být těžké o tom mluvit.
Jo.
Takže, v té církvi se to podává tak,
že je to čest, moct s ním trávit čas.
Věděla jsem, že masírovat ho smějí jenom ti, co mu jsou blíž.
Když se vás zeptá „Můžeš...“
Když ho smíte masírovat, cítíte, že to je privilegium.
Takže uděláte, co vám řekne.
Posloucháte ho,
protože skrz muže Božího posloucháte Boha.
Ale když jsem tam přišla, řekl mi:
„Sundej si podprsenku a dej si tohle tričko.“
Řekla jsem: „Ne, dobrý, nepotřebuju se svlékat.“
- Chápete? Že nepotřebuju. - Ano.
Pořád naléhal, ale já jsem odmítala.
Ale...
Jo. A potom mi řekl, ať si zavážu oči a namasíruju ho.
Jenže když jsem přišla, byl nahý.
Když jsem teda začala, chtěl, abych mu namasírovala jeho...
intimní partie.
Jo, takže...
Jo, a když jsem odcházela,
nařídil mi, ať o tom s nikým nemluvím.
Ani s ostatními.
Jo.
Byl to muž Boží, nikdy by mě nenapadlo, že by mohl
mně nebo někomu jinému ublížit.
Bum. Neřešila jsem to.
Jenže poté, co ho obvinilo už tolik lidí,
že jsem si uvědomila, že i já sama
jsem byla v situaci jako ty ostatní.
Byli jsme s Robertem a tanečníky v tělocvičně
a mě hrozně bolela záda.
Řekla jsem mu, že mám problém se zády.
Věřili jsme, že jako Boží muž dokáže uzdravovat.
Myslela jsem, že se za mě třeba pomodlí,
ale on řekl: „Můžu ti je prokřupat.“
Neviděla jsem na tom nic špatného, tak jsem souhlasila.
Vyšli jsme ven, on mě chytil,
ale rozhodně mi to nepřipadalo jako pouhé křupání zad.
Spíš jako by se mě snažil úplně celou osahat.
Přišlo mi to divné.
„Ale on by nic takového neudělal, asi jsem se spletla.
Je to muž Boží.“
Jsem doktor, víte?
ZÁZNAM KÁZÁNÍ ROBERTA SHINNA
Nahé tělo? Prosím vás.
Vždyť to je...
- Chvála Pánu. - Chvála Pánu.
- Bohu nahota nevadí. - Přesně.
Viděli jsme Mirandu. Navrhla jsem, ať zajdeme na kávu.
Ale když jsem ji objala, rozplakala se.
- Začala brečet. - Vážně?
Mě to taky rozbrečelo, je to moje kamarádka.
- Jo. - Bylo mi z toho smutno.
Takže jsem taky brečela a tak jsme se rozešly.
Ale napadlo mě: „Je to znamení? Je...
Vážně se jí po mně tolik stýskalo,
nebo mi tím chtěla něco sdělit?“
Některé lidi tam mám pořád ráda.
Myslím, že právě kvůli tomu jsem tak smutná.
Určitě proto...
Mám tam přátele, které miluju.
Tak mě napadlo,
co když do církve vstoupí nová mladá Kylie
a on se jí pokusí udělat něco takového?
Když budu stát za svým a nahlásím ho, můžu pomoct
tomu dalšímu, kdo tam přijde, jeho další oběti.
Ale když budu mlčet, protože mluvit o tom mě bolí,
komu tím pomůžu?
POLICIE
Když jsem to přišla oznámit,
nejdřív jsem to začala líčit na recepci.
Oni ale řekli, že musím k výslechu.
Řekli, že potřebují podrobnosti.
„Musíte jít do detailů.“
A ptali se na úplně šílené věci.
Sledovalo mě tolik párů očí. Nebylo příjemné o tom mluvit.
Pořád tam vodili další policisty.
Pořád se mě ptali: „Proč to oznamujete až teď?
Jaké další informace máte?“
Měla jsem pocit, že já jsem se provinila,
a přitom jsem oběť.
Je to náročné psychicky, emočně.
Je to náročné.
Řekl mi: „Ano, podala jste oznámení,
ale abychom ho mohli zatknout, musí se něčeho dopustit.
Přiveďte další ženy a já si pro něj dojdu.“
Ty ženy musí přijít na stanici a musí tam přijít osobně.
Bylo nám řečeno, že...
Je to naprosto směšné.
Musíme přesvědčit další ženy, aby ho nahlásily,
jedině tak ho můžou zatknout za jakékoli sexuální obtěžování.
To je to nejsměšnější, co jsem kdy slyšela.
Jedna nestačí.
Jeden člověk, jedna žena nestačí.
Pokud máte dvě nebo tři ženy,
pak z toho můžeme udělat případ.
POLICEJNÍ STANICE SANTA ANA
Ptali se mě, proč jsem přišla až teď.
Řekla jsem, že proto, že s tím nepřestal.
Proto jim chci pomoct a pokusit se ho zastavit.
Udělat z toho případ.
Takže, děkuju vám.
Samotnou by mě ani ve snu nenapadlo, že bych mohla něco podniknout.
- Děkuju vám. - Ty jo.
Bohužel to nejdřív dostane na stůl státní zástupce,
který má rozhodnout o dalším postupu.
Jo. A taky víme, že musíme přivést další ženy.
Jo.
Odešla jsi od nich a určitě chceš v klidu žít,
nechceš to pořád znovu prožívat,
ale nenapadlo tě náhodou oznámit to na policii?
Podělit se o to, čím sis prošla?
Mám pocit, že jsme se dostali do bodu, kdy už nevíme, co dál.
Vidím, jak moc se snažíte, tvoji rodiče, ty i další,
a už několikrát jsem byla požádána, abych s tím šla na policii.
Ale nešla jsem, protože to je nepříjemné,
ale hlavně, protože jsem měla pocit,
že by to vůbec nikam nevedlo.
Kolikrát musím lidem říkat, co jsem si prožila?
Nejsem na to hrdá.
Sedět na stanici a vykládat to náhodným policajtům,
jednomu, dvěma, třem, komukoli, kdo má zrovna čas.
„Jistě, další.“
„Pojďte dál, povíte nám, co se stalo.“
Nechat se tomu znovu vystavit,
kvůli něčemu, co se mi nevyplatí,
proč bych to dělala?
Je snazší na to zapomenout a jít dál.
Raz, dva, tři!
Placáka! Jo!
DEVYN PRISCYLLINA NETEŘ
Nejdřív tvrdila, že...
Že teď má moc práce a nemůže hlídat Devyn, moji dceru.
Když jsem na ni začala dorážet, že to nedává smysl,
najednou mi došlo, že z nějakého důvodu
s námi chce trávit méně času,
a měla jsem pocit,
že to, že s námi nebyla posledních osm let...
Vždyť je moje sestra,
myslela jsem, že bude chtít dohnat ten ztracený čas,
protože to chci já.
Chci dohnat ztracený čas.
Ale zřejmě to vidíme každá jinak.
Při odchodu z Shekinah jsem tě chtěla vzít s sebou
a tys řekla: „Ne, zůstanu.“
A to bylo...
V mých vzpomínkách je to jeden z...
jeden z momentů, kdy se mi zlomilo srdce.
Neměla jsem...
Věděla jsem, že když tě tam nechám, netuším, kdy tě zase uvidím.
Postupně jsem se smířila s tím,
že si musím vybudovat vlastní život.
Dostat se do pozice, odkud ti dokážu pomoct,
až se rozhodneš odejít.
Takže pokaždé, když jsme se stěhovali jinam,
chtěla jsem pokoj pro hosty.
Ale když jsi odešla, přemýšlela jsem,
jak tě nejlépe podpořit.
Pamatuju si svůj boj po odchodu,
vím přesně, čím si procházíš, co psychicky a emočně prožíváš,
a chci tě podpořit, jenže mi sama musíš říct jak.
- Ráda to s tebou proberu... - Potřebuju prostor.
Chci po tobě jediné, jenom...
Chceš po mně něco, co nemůžu udělat.
Nechci, nerozčiluj se.
Ne, abych s tebou mohla mít vztah,
musíme spolu nějak základně komunikovat.
Základně.
Jako třeba ty narozeniny Devyn.
Řeklas mi, že možná přijdeš dřív a pomůžeš mi,
ale nakonec jsi přišla až po zahájení.
Úplně by stačilo, kdybys mi během oslavy řekla:
„Přišla jsem pozdě, protože...“
Proč musím vysvětlovat pozdní příchod?
Protože každý, kdo měl zpoždění, se za to omluvil.
Když přijdu někam pozdě...
Je to oslava.
Jo, ale narozeniny Devyn.
- Nikoho cizího. - Já... Dobře, chápu.
Asi čekáš, že budu normální.
„Moji přátelé to dělají, proč ne ty?“
Nepatřím k nim.
Jsem dysfunkční sestra.
Pro tebe to je samozřejmost.
„Devyn má narozeniny. Je to moje dcera. Jsi její teta.“
Pro tebe to dává rozum.
Já mám nějaký vnitřní problém a ty si ho vztahuješ na sebe.
Nejde o tebe. Ty...
Ptáš se, jak jsem mohla, tvé dceři. Ale já nevím, co to znamená.
Nevím, co to znamená, milovat dítě.
Jak se na mě můžeš zlobit?
Podívej se na mě, Melanie.
Jak mě tím můžeš zatěžovat?
Všechno o mně víš, chtěla jsem umřít,
a ty kurva chceš, ať přijdu včas na oslavu?
Říct: „Promiň, že jdu pozdě“?
Buď teda přijdu, nebo se zabiju, co bys radši?
Přála bych si mít dítě.
Zažít těhotenství.
Říkám si, že to nevadí.
Není to důležité.
Trápí mě tolik „kdyby“.
Mohla jsem mít už čtyři děti.
Vidím svoje fotky, když mi bylo 20.
Říkám si...
„To bylo před 20 lety.“
A „Co jsem dělala...
Co jsem 20 let dělala?“
Ztratila jsem nejlepší roky života,
aby si Robert mohl užít ty svoje.
ČERVEN
Členství v Shekinah mě psychicky zničilo.
Moje vášeň, moje odhodlání,
moje touha po tom, co jsem chtěl dělat...
Ztratil jsem hodně ze sebe.
Když nemůžu dát vše sám sobě, jak to můžu dát někomu jinému?
Jsme oba dva ztracení.
Prožili jsme silné trauma.
Ale s naším rozchodem nastala velká změna.
Byla jsem skoro pět let ve vztahu
a teď jsem sama.
Asi proto mi tak dlouho trvalo odejít z Shekinah.
Je těžké vzdát se toho, co milujete.
Moje ambice, moje chuť tančit...
To vše je pryč.
Už nechci tančit.
Co se mi kurva stalo?
Chtěl jsem duchovní vedení,
jenže jakákoli víra je teď pro mě poskvrněná.
Jako fakt hodně poskvrněná.
Bylo velmi těžké
přijmout fakt,
že jsem jim to dovolila.
Po odchodu ze Shekinah
jsem s tou hrůzou z minulosti přerušila veškeré vazby.
SOUL, JIŽNÍ KOREA
Ale musela jsem se tomu postavit.
Abych se uzdravila.
Haló?
- Ahoj. - Čungmin, jsi to ty?
Ano, tati, jsem.
Jak se máš?
Dobře. Co ty?
Myslím, že když to proberu s tátou, přijdu tomu na kloub.
- Loni ses dostala ven? - Jak to myslíš, dostala?
- No že ses dostala ven. - Loni jsem odešla.
Myslela jsem, že to je církev, ale byla to sekta.
Spoustu let jsem ti zkoušel volat.
Já vím.
Jsi moje dcera. Přijímám tě se vším všudy.
Já bych se za tvou dceru neoznačila.
Pokud mám být upřímná.
Svou dceru bys přece musel vychovat, ne?
Neříkám, že máma je úplně bez viny.
Ale kdybyste nás neopustili, neskončily bychom v sektě.
Takže to byla tvoje chyba.
Vážně doufám, že se v hloubi své duše stydíš.
- Za to, cos udělal. - Stydím.
Nemám ten pocit.
Protože já se po odchodu ze sekty za sebe stydím příšerně.
Co? Jsem snad retardovaná?
Vždyť nejsem... nejsem blbá.
Jsem chytrý a zodpovědný člověk.
Jsem v mnoha ohledech slušný člověk.
Jak jsem mohla žít někde
s hrozným člověkem, co si myslí, že v něm sídlí Bůh?
- Jak dlouho jsi tam byla? - 23 let.
- Cože? - 23 let.
- Když o tom přemýšlím... - Bylas 23 let v sektě?
Ano.
Když o tom tak přemýšlím...
- Myslel jsem, že pět let. - Ne.
Když o tom přemýšlím... Poslouchej, co ti říkám.
Když mi všechno došlo, bylo mi to líto.
A strašně jsem se styděla.
Tak moc jsem si nechtěla odpustit, že jsem měla dokonce chuť zemřít.
Ale protože jsem naživu, můžu minulost pustit a jít dál.
Ale to, že jsem to pustila,
ještě neznamená, že jsi zcela bez viny.
- Nemyslíš? - Důvodem...
- Zamysli se nad tím. - Jo, ale...
Nesahej na mě!
Nesahej na mě.
Jako děti jsme k rodičům vzhlížely
a oni nad námi měli moc.
Takže se k nám chovali hrozně.
A pak jsem byla v Shekinah,
kde byla mezi lidmi obrovská propast podle seniority a moci.
Dneska jsem si poprvé v životě řekla:
„Ne, jsem dospělá.
Přemýšlím jako dospělá
a na lidi se dívám jako dospělá na dospělé,
ne jako dítě vzhlížející k dospělým.“
Jako bych znovu převzala moc nad svým životem.
Jmenuje se Robert Shinn. Je pastorem v církvi.
A já jsem další člověk, který přichází...
- Další oběť? - Ano, mluvit o...
O jaký trestný čin jde?
Takže, řeknu vám teda svůj příběh.
Říká se tomu znásilnění a docházelo k tomu roky.
Bití.
Chci, aby to Robert už nikdy nemohl dělat.
Takovou spravedlnost chci.
A vím, že Bůh tu spravedlnost zjedná.
Jsem diva! Jsem...
Bok a bok. Jo, a pak mi ukažte...
Pořád někdy brečím, jsem na dně,
ale taky si uvědomuju,
že se musím sama vydat na cestu uzdravení.
Začala jsem vyučovat na umělecké škole.
Ty děti chtěly víc,
chtěly se v tanci posunout.
Ráda vytvářím tanečníkům bezpečný prostor, kde to můžou pustit.
Uvědomil jsem si, že fyzicky
mi ubližuje na něčem lpět.
„Je to, jak to je. Tak kam teď?“
Ale chtěl jsem se vrátit k lásce k tanci.
Chce to tolik práce na sobě.
Zjistit, co v životě chcete, co to vyžaduje,
co musíte životě udělat.
Homete, můžeš jít před Beasta?
Snažím se dělat všechno, co vím, že umím,
na co mám talent.
Pět, šest, sedm, osm!
Už dlouho na to čekáme.
Ale doufáme, že Roberta brzy zatknou.
Nebyla tady
už pár let, což je pro nás velmi dlouhá doba.
Vidět její skříň a staré oblečení,
co tu nechala, to...
Já nevím. Nikdo se toho nedotkl.
Je to tady bez života.
Už dlouho bez života.
Je to trochu, já nevím, trochu děsivé.
PROSINEC
Policie nám řekla,
že stačí, aby přišlo už jen pár žen
a nahlásilo to,
potom už policie bude moct Roberta na místě zatknout.
Jenže on je pořád na svobodě.
Byla jsem tam několikrát.
Teď už dvakrát nebo třikrát.
Potřebují strašně moc informací, aby vůbec mohli začít vyšetřovat.
Odsoudit někoho za sexuální trestný čin je těžké, protože...
Je to často jenom slovo proti slovu.
Když se snažíte dokázat, že někdo něco udělal
proti své vůli,
nevyhnutelně přijde otázka, jak vypadá nátlak.
Jak se definuje nátlak?
Jako společnost jsme dosud nenašli způsob,
jak to udělat, aby z toho nebyl útok na samotnou oběť.
Copak my nebereme sexuální obtěžování vážně?
Buď to je trestný čin, nebo ne.
Lidé to budou vidět, budou to číst, ale bude ticho.
Bude to k ničemu.
Proč? Protože to řekl Pán. To je ono.
- To je ono! - Ano!
Každý hlas, který vás obviní, bude umlčen.
DETROIT, MICHIGAN
- Jo! - Tady to je.
MIRANDA Mám v plánu přijet na Vánoce.
Ten michiganský ornament je moc hezký.
No teda.
Co to je?
- Je to něco, co jsem vždycky chtěla? - Ano.
Když už se o té bouři bavíme,
napadlo mě navrhnout jí, aby tady zůstala.
To by bylo úžasné.
Chci, aby to bylo tak,
aby přišla, na všechno bychom zapomněli a dělali, jako by se nic nestalo.
Chápete? Prostě jen...
To děláme pořád.
Jak to myslíš, pořád?
Předstíráme, že se nic nestalo.
No...
Ano, protože když ses jednou ozvala,
pohrozila ti, že ji už nikdy neuvidíme.
No jo.
Líp to ale asi stejně dopadnout nemohlo.
Přijeli na Vánoce, bavili jsme se.
Všichni dostali dárky.
Bylo to úplně normální, protože jsme jí nic neřekli.
Nemluvili jsme o tom.
Ale vyfotili jsme se ve sladěných pyžamech a...
Bože.
Všechno jenom jako.
Jenom aby si nás mohla natočit a dát to na internet.
Publikum a Robert jsou spokojení.
Když přijdou Vánoce,
odjedete, a je mi fuk, že nechcete.
Odříznout se od rodiny nám způsobí jenom problémy.
Ano.
Za celé ty roky, co tam žije, samozřejmě převzala jejich narativ.
Zlehčuje všechno, čím jsme si prošli.
Řekla jsem jí, že jsme přes rok neslyšeli její hlas.
A ona: „Vždyť rok není žádná doba.
Není to dlouho.“
Její odpověď mě hodně zasáhla, ale potřebovala jsem to slyšet.
Potřebovala jsem slyšet, jak to vidí.
Všem v mé rodině neskutečně ublížila.
Rodiče o ni nikdy nepřestali bojovat.
Zoufale se ji odtamtud snaží dostat.
Vím, že má vymytý mozek, vím, že to není ona,
ale když si představím svůj svatební den...
Původně jsem si myslela,
že mi bude moct jít za svědka,
že tam se mnou bude, tak jsem si to vždycky představovala.
Ale teď bych to vlastně už ani nechtěla, což je...
Je to moc těžké.
Ale pak mě napadlo, co když toho budu litovat?
Nebude mě mrzet, že nemám sestru na svatbě?
Je to...
Nevím.
Každý den na to mám jiný názor.
- Ahoj. - Řekni „Jmenuju se Melanie.“
Jmenuju se Melanie.
Kdo je tamhle? Kdo je ta holčička?
- Miranda. - Jsem Miranda.
Miranda.
Můj snoubenec zná jen bolest, kterou mi sestra způsobuje.
A pořád mi říká,
že ten den je o mně, ne o ní.
„Musíš být šťastná.“
Dobře ví,
jak mě to celé velmi tíží.
Nechce, abych to musela prožívat.
Snažila jsem se být někým jiným, abych potěšila lidi v Shekinah,
abych potěšila Roberta.
Když se snažíte zapadnout do nesprávné formy, nefunguje to.
Ale když se nesnažíte zapadnout,
když se soustředíte na sebe, zazáříte.
Odešla jsem z Shekinah, znovu jsem objevila samu sebe,
uvědomila jsem si, co chci dělat.
Moje nejlepší rozhodnutí.
@THEVOLTZDANCECOMPANY ÚŽASNÝ! MÁM TADY SVOJI CREW!
Nejdřív jsem si musel udělat odstup
od toho, co lidi říkají.
Uvědomit si, že můj příběh teprve začal.
Budu dál makat a dělat to, co mě baví.
Konečně jsem našel rovnováhu.
Rovnováhu mezi tím, co chci, a tím, jak jsem se pro to narodil.
MÍR VÁM VŠEM VARŠAVA, POLSKO
I když jsme sestry,
poprvé v životě spolu navazujeme vztah.
Jsem za to vděčná.
Pořád mi moc chybí.
Jestli odejde a zavolá:
„Jsem na téhle adrese, vyzvedni mě,“ přijedu.
Ale život jde dál.
Nikomu nedovolím, aby mě ovládal.
Miranda, James a Nick se vyjádřit nechtěli.
I nadále jsou s rodinami v omezeném kontaktu
a tvoří obsah téměř výlučně
s dalšími tanečníky údajně spojenými s Robertem.
- Můžu to otevřít, mami? - Já chci, je to těžký!
FBI, daňový úřad a prokurátorovi.
Udržují kontakt s Mirandou i Jamesem,
ale nesmí před nimi mluvit o Robertovi ani o Shekinah.
Dostaneme je zpátky, že? Pomůžeme jim.
Migdalia a Lawrence Raiano se plně věnují Nickovi.
Jejich kontakt s Nickem je velmi omezený
a domnívají se, že jeho zprávy ve skutečnosti píše někdo z církve.
Nick požádal mámu, aby mu přestala posílat fotky.
Priscylla se odstěhovala z Los Angeles a věnuje se svému zdravení.
Dál se soustředí na svoji žalobu vůči Robertovi a dalším členům Shekinah.
Robert a Hannah Shinnovi, 7M a Shekinah na žádost o komentář nereagovali.
Shinn dosud nebyl obviněn.
Sexuální zneužití členek Shekinah a klientek 7M popírá.
Občanskoprávní spor pokračuje. Robert a další obžalovaní vinu popírají.
Bůh říká, že nemůžete být poraženi.
Každý, kdo mluví proti mně, se mýlí.
Mě prostě nelze porazit.
- Řekněte „Mě nelze porazit.“ - Mě nelze porazit!
Jste-li vy nebo vaši blízcí oběť sexuálního násilí
nebo vás trápí duševní zdraví,
podívejte se na: www.wannatalkaboutit.com.
Překlad titulků: Lucie Olešová