‫שלחתי לכולם את התמונה של הרכב של רוברט.‬
‫יש גם פורשה קאיין שחורה שתצא.‬
‫יש גם מרצדס ירוקה שתצא.‬
‫נלך על מה שנמצא קודם.‬
‫מעולם לא חשבנו שנוכל לעשות את זה.‬
‫כשמישהו מגיע,‬ ‫אתם יודעים לאיזה כיוון הוא נוסע.‬
‫אתם רק צריכים לדווח על זה.‬
‫אני רוצה שרוברט ידע שאני יכולה למצוא אותו.‬
‫- רוברט שין -‬
‫אני רוצה שיפחד. אני רוצה שיילחץ.‬
‫אני רוצה שידע שאני לא אותו אדם.‬
‫אני לא רוצה שיחשוב,‬
‫"היא אותו אדם חלש, כנוע, צייתן ומפוחד."‬
‫אני רוצה שידע שאני אעשה את זה‬ ‫גם אם זה הדבר האחרון שאעשה.‬
‫- אימא, אבא, אחות -‬
‫- מתגעגעים אלייך! -‬
‫- ריקוד השטן: כת 7M בטיקטוק -‬
‫- חלק 3: לקצור את מה שזרעת -‬
‫פריסילה אמרה לי,‬ ‫"אני רוצה לתבוע את רוברט."‬
‫התגובה הראשונית שלי הייתה, "תאטי,‬
‫"כי אין לך מושג מה צריך כדי לתבוע מישהו."‬
‫ממש קשה לנקוט אמצעים משפטיים נגד כתות,‬
‫כי אין חוק שאוסר על ניהול כת‬ ‫או על חברות בכת.‬
‫נוקטים אמצעים משפטיים נגד מנהיג כת‬
‫אם הוא מבצע פשעים בכת שלו.‬
‫צריך למצוא משהו כמו כמו מעילה בכספים‬
‫כי האקט‬
‫של שליטה בחיי היומיום של אדם היא לא פשע.‬
‫אחותי התחילה להראות לי את הראיות שלה.‬
‫דפי החשבון, הצ'קים המבוטלים.‬
‫והחלטנו לספר על החוויות שלנו‬
‫לרקדנים כי הם חוו דברים דומים.‬
‫יש לך עותק של דפי החשבון שלך?‬
‫כן! יש לי הכול. בחייך.‬ ‫-כן? אתה יכול לפתוח את זה?‬
‫טוב, זאת השיטה של שכינה.‬
‫הם נותנים לך, נגיד, 100,000 דולר.‬
‫הם מכניסים את זה לחשבון הבנק שלך.‬
‫אחר כך הם מוציאים ממנו כסף ואומרים,‬
‫"טוב, עכשיו אתה נותן לכנסיית שכינה‬ ‫את כל הכסף הזה במתנה."‬
‫אז אם הם אומרים שהם שילמו לך 102,000,‬
‫המטרה שלי היא להבין כמה מזה נתת לשכינה,‬
‫כמה מזה שילמת בשכירות לשכינה,‬
‫כמה מזה שילמת להאנה, אייזיה, כל זה.‬
‫זה כל הכסף, בעיקרון.‬ ‫-טוב.‬
‫כי הייתי צריך לשלם עמלת צילום‬ ‫לריינו או לאייזיה,‬
‫ולשלם שכירות,‬
‫עשרים אחוז דמי ניהול, שצריך לתת ל-7M.‬
‫ואז יש עשר, עשר, עשר,‬
‫שזה מעשרות, מנחות ואיש האלוהים.‬
‫שלושים אחוז לכנסייה?‬
‫יותר לפעמים.‬
‫לפעמים הייתי נותן 50 אחוז מההכנסה שלי.‬
‫טוב.‬
‫בסך הכול, חישבנו את זה,‬ ‫אתה נותן 60 עד 70 אחוז.‬
‫וזה לפני מיסים.‬
‫הם מציגים את זה כאילו‬ ‫אתה משלם לגופים נפרדים,‬
‫אבל אתה לא.‬
‫הכול הולך לרוברט.‬
‫- סה"כ צ'קים ששולמו -‬
‫כן.‬
‫נצטרך להוסיף את זה לתביעה.‬
‫יצרנו קשר עם פריסילה,‬
‫והיא באה, היינו על הספה הזאת.‬
‫ישבנו והקשבנו לה מדברת שעתיים וחצי,‬
‫ופורצת בבכי.‬
‫כשהיא סיפרה את הסיפור שלה, זה שבר אותי.‬
‫זה כל כך הכעיס אותי שרציתי לעשות נזק.‬
‫רציתי... אמרתי,‬ ‫"הם לא יודעים עם מי יש להם עסק, אחי."‬
‫זו הפעם הראשונה ששמענו את כל זה.‬
‫ואנחנו כזה,‬
‫"איך היינו קבוצה קטנה בכנסייה קטנה,‬
‫אבל לא היה לנו מושג שדבר כזה קורה?‬
‫רק הקטע של הכסף.‬
‫אמרתי, "טוב, אחי. עכשיו אני מבין."‬
‫היא אמרה לנו שיש לה עורך דין,‬
‫שהיא רוצה לגבש תביעה נגדו‬
‫ושאנחנו צריכים להחליט אם להצטרף או לא.‬
‫ידענו שזה יהיה תהליך ארוך, של שנים.‬
‫אני רוצה להצטרף לתביעה בוודאות.‬
‫הוא יעשה את זה למישהו אחר.‬
‫אני לא יכול לתת לו לנצח.‬
‫ואז רוברט תבע אותנו.‬
‫כשהוא שמע שאנחנו מנסים לתבוע אותו,‬ ‫הוא תבע אותי קודם.‬
‫זה עצבן אותי.‬
‫- על קשירת קשר להוצאת דיבה -‬
‫התהליך המשפטי ממש לא אישי.‬
‫אבל בשבילי זה אישי מאוד.‬
‫כאילו רוברט יושב מולי‬ ‫כמו שאנחנו יושבים זה מול זה.‬
‫אני מסתכלת על הפנים שלו, "אני אביס אותך."‬
‫אם תשאלו אותי מה יהיה צדק,‬
‫אני רוצה שרוברט יפסיד כל דולר שיש לו.‬
‫עד הפני האחרון.‬
‫כי זה כל מה שמעניין את רוברט.‬
‫אבל אם דיוויד יבוא, תני לו...‬
‫טוב.‬
‫רוברט ואייזיה.‬ ‫-זה דיוויד.‬
‫אז אם מישהו תובע אותך,‬ ‫צריך למסור לך את המסמכים.‬
‫אפשר למסור למישהו תביעה באמצעות חברה‬
‫שתאתר אותו ותמסור לו את הניירת,‬
‫אבל זה יכול לקחת חודשים.‬
‫זו התביעה שלי.‬
‫אני תוקפת אותו.‬
‫אני לא אתן לאחרים לטפל בזה.‬
‫אבל מלאני ואני לא יכולנו למסור אותם‬ ‫כי אנחנו חלק מהתביעה.‬
‫אז מלאני קראה לחברות שלה שיעזרו לנו.‬
‫תגידו את השם ותניחו את זה.‬ ‫הם לא צריכים לקחת את זה.‬
‫לקרוא בשם שלהם ולזרוק להם את זה?‬ ‫-זה בסדר.‬
‫זהו זה. קדימה.‬ ‫-טוב.‬
‫- כנסיית שכינה‬ ‫לוס אנג'לס, קליפורניה -‬
‫אלוהים, זה יקרה בעוד חצי שעה.‬
‫מטורף.‬
‫מלאני, התחת של הטסלה הלבנה שלך בולט בשטח.‬
‫אני רואה אותו מפה.‬
‫שלושה אנשים עלולים לראות אותך‬ ‫לפני שתוכלי לעקוב אחרי מישהו.‬
‫טוב, אני אזוז ימינה.‬
‫טוב.‬
‫טוב, זה בסדר?‬
‫לא ממש, אבל אני צריכה להגיד לה שכן.‬
‫כן, זה בסדר.‬
‫אודיע לכולם ברגע שהשער ייפתח בפעם הראשונה‬
‫כדי שהמנועים של כולם יהיו מונעים‬ ‫ותהיו מוכנים לתזוזה.‬
‫- רוברט שין -‬
‫זו תחושה כל כך מוזרה,‬ ‫לבוא למקום שהיה הבית שלי.‬
‫באמת הרגשתי שזה הבית שלי.‬ ‫חשבתי שאגור פה לנצח.‬
‫חשבתי שאהיה בחדר ההוא‬ ‫בבית הלבן ההוא עד שישו יבוא,‬
‫שאהיה תקועה בחדר ההוא בשארית חיי.‬
‫רוברט יוצא!‬
‫טוב, קיבלתי.‬
‫המסכה שלי.‬
‫אלוהים. הלב שלי דופק.‬
‫שיט. רוברט פנה ימינה ב... האטי, זה שלך.‬
‫רוברט פנה ימינה! האטי!‬
‫כן. קיבלתי.‬
‫קריסטין, איפה את?‬
‫הוא עבר באדום. אני מנסה להדביק את הפער.‬
‫נראה לי שאני רואה אותו.‬
‫רוברט עצר ליד מסעדה קוריאנית.‬
‫הנה הם.‬
‫טוב, כולם נכנסים.‬
‫בסדר.‬
‫שיט.‬
‫איפה רוברט?‬
‫רוברט שין, קיבלת זימון.‬ ‫-טוב.‬
‫מתיו שין, קיבלת זימון.‬
‫אתה אייזיה?‬ ‫-לא.‬
‫גם אתה תקבל זימון.‬
‫יום טוב.‬
‫תראו אותנו מוסרים זימונים בפעם הראשונה!‬ ‫-זה היה אדיר.‬
‫תראו את הצוות הזה. כולם התגייסו ככה.‬
‫זה היה יעיל מאוד.‬
‫תרשמו אותי לפעם הבאה.‬ ‫-אתה רוצה לעשות את זה שוב?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫הלבן הסמוי. אני מושלם.‬ ‫-בואו נמסור לנשים עכשיו.‬
‫זה מוזר.‬
‫אני מרחמת עליהם.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אולי כי כל כך הרבה שנים ניסיתי להגן עליהם.‬
‫התפקיד שלי היה להגן עליהם.‬
‫הקדשתי את חיי כדי להגן עליהם.‬
‫אני לא מרגישה רע שאני תובעת אותם‬ ‫כי זה צדק, אבל...‬
‫אני מניחה שהקטע האנושי...‬
‫עדיין לא הייתי רוצה שזה יקרה ככה.‬
‫האנשים שמעלים טענות נגד רוברט שין‬
‫ינהלו קרב משפטי ארוך.‬
‫והייתי רוצה להגיד שהכול יתפרק בקרוב יחסית,‬
‫אבל ההיסטוריה הראתה‬ ‫שממש קשה לפרק את הקבוצה הזאת.‬
‫- בית המשפט העליון של מדינת קליפורניה -‬
‫יש רק עוד מישהי אחת‬ ‫שניסתה לתבוע את רוברט, והיא הפסידה.‬
‫בשנת 2009‬
‫הכומר שין נתבע על ידי חברה לשעבר בכנסייה,‬ ‫לידיה צ'אנג.‬
‫והיא תבעה את רוברט על גניבה, שטיפת מוח‬
‫וניתוק מוחלט שלה ממשפחתה.‬
‫למה זה נשמע מוכר?‬
‫השופט אמר שנראה‬ ‫שהייתה מניפולציה פסיכולוגית,‬
‫אבל הוא אמר גם, "לא אוכל להתערב בעניין‬
‫"בגלל ההגנה של התיקון הראשון לחוקה‬ ‫על ארגונים דתיים."‬
‫- בהקשר זה, ההקשר הדתי,‬ ‫סירבתי לקבוע כי הייתה השפעה שלא כדין -‬
‫אנשים בוגרים שמחליטים להצטרף לקבוצה‬
‫ולהאמין באידאולוגיה שלה,‬
‫אם יש לקבוצה שליטה מזדחלת וצומחת‬
‫על חייהם ועל מחשבותיהם, זה לא עניין משפטי.‬
‫אז מניפולציה פסיכולוגית, כפייה, סחיטה...‬
‫- אפריל -‬
‫אני חושבת שהתביעה הזאת‬ ‫היא צעד בכיוון הנכון,‬
‫אבל אני חושבת שצריך עוד.‬
‫אחותי לא תחזור אלא אם כן‬ ‫רוברט יהיה מאחורי סורג ובריח.‬
‫תביעה לא בהכרח מונעת מרוברט‬ ‫לעשות את מה שהוא עושה.‬
‫צריך תיק פלילי כדי שירצה עונש מאסר.‬
‫מה המשטרה צריכה מאיתנו‬ ‫כדי לפתוח תיק פלילי?‬
‫תצטרך להביא איתך את כל הקורבנות,‬
‫את כל שאר הילדות שעזבו, לתחנה,‬
‫להגיד, "אני רוצה להגיש תלונה‬ ‫על תקיפה מינית",‬
‫שינקבו בשם של החשוד,‬
‫"רוברט עשה לי את זה",‬
‫פסיק, הם יגידו,‬
‫"ואני יודעת שיש שם עוד קורבנות.‬ ‫הן לא יכולות לדבר בשם עצמן."‬
‫זה טוב.‬
‫כל אדם שאתה מכיר צריך להגיש תלונה.‬
‫כפייה מינית, אונס, כל פרט קטן.‬
‫אנחנו מכירים נשים שעברו דברים עם רוברט.‬
‫אנחנו צריכים להתחיל ליצור איתן קשר‬
‫ולראות אם הן מוכנות להגיש תלונה במשטרה,‬ ‫לספר את הסיפור שלהן.‬
‫אנחנו ממש רוצים שיפתחו נגדו בחקירה פלילית,‬
‫ואנחנו צריכים אנשים‬ ‫שיוכלו לדווח ממקור ראשון.‬
‫כן.‬
‫- אלמונית‬ ‫חברה לשעבר בשכינה -‬
‫אני בהחלט רוצה שישלם על מה שעשה.‬
‫אבל האמת, אני חוששת קצת‬ ‫מרוברט ומהתגובה שלו.‬
‫כן.‬ ‫-כן, ושוב...‬
‫ואנחנו מבינים לחלוטין שקשה לדבר על זה.‬
‫כן.‬
‫הם מציגים את זה‬
‫כאילו השהות במחיצתו נחשבת לכבוד בכנסייה.‬
‫ידעתי שנשים מסוימות‬ ‫שקרובות אליו עשו לו מסאז'.‬
‫אם נשאלת, "את יכולה..."‬
‫אם את זוכה לעשות לו מסאז',‬ ‫את אומרת, "זו פריבילגיה."‬
‫אז עשית מה שאמרו לך.‬
‫את מצייתת כי חשבת,‬
‫"אם אני מצייתת לאיש האלוהים,‬ ‫אני מצייתת לאלוהים",‬
‫אבל כשהגעתי לשם, הוא היה אומר,‬
‫"תחליפי בגדים, תורידי את החזייה,‬ ‫תלבשי את החולצה הזאת."‬
‫ואמרתי, "לא, אני בסדר.‬ ‫אני לא צריכה להוריד את החזייה.‬
‫"אני בסדר."‬ ‫-כן.‬
‫הוא התעקש אבל פשוט סירבתי.‬
‫אבל...‬
‫כן, הוא אמר לי לשים כיסוי עיניים‬ ‫ולעשות לו מסאז'.‬
‫אבל כשניגשתי לעסות אותו, הוא היה עירום.‬
‫בסופו של דבר הוא רצה שאעסה לו את...‬
‫איבר המין.‬
‫כן, אז...‬
‫כן, וכשיצאנו מהחדר,‬
‫אמרו לנו לא לדבר על זה עם אף אחד.‬
‫אפילו לא זה עם זה.‬
‫כן.‬
‫כאיש האלוהים לא חשבתי‬
‫שהוא יעשה משהו רע לי או למישהו אחר.‬
‫בום. הנחתי לזה.‬
‫אבל אז, אחרי כל כך הרבה פעמים‬ ‫שראיתי את ההאשמות,‬
‫הבנתי שאני הייתי‬
‫במצב כמו שאר הנשים האלה.‬
‫רוברט וכמה רקדנים היו בחדר הכושר‬
‫והיה לי כאב גב חזק.‬
‫הסברתי לו, "זו הבעיה שלי בגב."‬
‫האמנו שכאיש האלוהים הוא יכול לרפא דברים.‬
‫חשבתי שאולי הוא יתפלל למעני,‬
‫אבל במקום זאת הוא אמר,‬ ‫"אני יכול לסדר לך את הגב",‬
‫וחשבתי שאין בזה שום בעיה, "טוב, סבבה."‬
‫אז יצאנו והוא בא לסדר לי את הגב,‬
‫ובהחלט לא הרגשתי שהוא מנסה לסדר לי את הגב.‬
‫הרגשתי שהוא מנסה למשש לי את כל הגוף.‬
‫הרגשתי כזה, "זה די מוזר.‬
‫"אבל אין סיכוי שהוא יעשה דבר כזה,‬ ‫זה בטח סתם רגע מביך.‬
‫"הוא איש האלוהים."‬
‫אני רופא, אתם יודעים?‬
‫- הקלטות מהדרשות של רוברט שין -‬
‫גוף עירום. בחייכם.‬
‫זה כאילו...‬
‫ישתבח שמו.‬ ‫-ישתבח שמו.‬
‫לאלוהים אין בעיה עם עירום.‬ ‫-נכון.‬
‫ראינו את מירנדה ואמרתי,‬ ‫"אני מתגעגעת אלייך. בואי נשתה קפה."‬
‫אבל כשניגשתי לחבק את מירנדה, היא בכתה.‬
‫היא פרצה בבכי.‬ ‫-באמת?‬
‫ואז גם אני בכיתי כי זו החברה שלי.‬
‫כן.‬ ‫-וזה העציב אותי,‬
‫אז גם אני בכיתי, ואז נפרדנו בבכי.‬
‫אבל חשבתי, "זה סימן? היא...‬
‫"היא באמת התגעגעה אליי והתפרקה‬
‫"או שהיא מנסה להגיד לי משהו?"‬
‫עדיין יש שם אנשים שאני אוהבת.‬
‫אני חושבת שזה עוד משהו שמעציב אותי כל כך,‬
‫בהחלט כי...‬
‫יש לי שם חברים שאני אוהבת.‬
‫חשבתי,‬
‫"מה אם קיילי צעירה אחרת תיכנס לכנסייה‬
‫"והוא ינסה לעשות לה דברים כאלה?"‬
‫אם לא אוותר ואגיש תלונה, אוכל לעזור‬
‫לאדם הבא שיהיה שם, לקורבן הבא,‬
‫אבל אם אשתוק כי כואב לדבר על זה,‬
‫למי זה עוזר?‬
‫- משטרה -‬
‫כשהלכתי לספר את הסיפור,‬
‫התחלתי לספר להם בדלפק הקבלה.‬
‫הם אמרו, "אנחנו צריכים להיכנס לחדר."‬
‫הם אמרו, "אנחנו צריכים עוד פרטים.‬
‫"אנחנו צריכים שתפרטי הכול."‬
‫ושאלו שאלות מטורפות.‬
‫יש כל כך הרבה עיניים עליי.‬ ‫זה דבר שלא נעים לדבר עליו.‬
‫והכניסו כל מיני שוטרים לחדר.‬
‫הם אמרו, "למה את מדברת רק עכשיו?‬
‫"איזה מידע נוסף יש לך?"‬
‫זה גורם לי להרגיש כאילו‬ ‫אני עשיתי משהו לא בסדר,‬
‫כשאני הקורבן בכלל.‬
‫זה קשה נפשית ורגשית.‬
‫זה קשה.‬
‫הוא אמר, "כן, אני רואה‬ ‫את התיק שלך פה וזה הוגש,‬
‫"אבל אנחנו צריכים עוד משהו שקרה‬ ‫כדי לעצור אותו.‬
‫"תביאי עוד נשים ונלך לעצור אותו."‬
‫הן צריכות לבוא לשם בעצמן.‬
‫אמרו לנו ש...‬
‫זה כל כך מגוחך.‬
‫שצריך שעוד נשים‬
‫יתלוננו כדי שהוא ייעצר על תקיפה מינית,‬
‫וחשבתי שזה הדבר הכי מגוחך ששמעתי.‬
‫אחת לא מספיקה.‬
‫אדם אחד, אישה אחת לא מספיקה.‬
‫אם יש לך שתיים או שלוש נשים,‬
‫אז אנחנו יכולים לגבש תיק.‬
‫- משטרת סנטה אנה -‬
‫הם שאלו אותי, "למה באת עכשיו?"‬
‫אמרתי, "כי הוא עדיין עושה את זה לאנשים,‬
‫"אז אני רוצה לעזור לגבש ראיות‬ ‫כדי שיעצרו בעדו,‬
‫"לנסות לבנות את התיק."‬
‫אז תודה לכם,‬
‫כי לא הייתי חושבת שאני יכולה לעשות משהו.‬
‫אז תודה לכם.‬ ‫-וואו.‬
‫לצערי, הם אמרו שזה מגיע לתובע המחוזי,‬
‫והתובע המחוזי יחליט אם להמשיך עם זה.‬
‫כן, ואנחנו יודעים שאנחנו צריכים‬ ‫שנשים נוספות יתלוננו.‬
‫כן.‬
‫את בחוץ, ואני בטוחה שאת רוצה‬ ‫לחיות את החיים שלך‬
‫ולא לחזור לזה שוב ושוב,‬
‫אבל יש לך רעיונות לגבי הגשת תלונה במשטרה?‬
‫אולי תספרי על כמה מהדברים שעברת?‬
‫אני מרגישה שהגענו לשלב‬ ‫שבו אנחנו לא יודעים מה עוד לעשות.‬
‫אני רואה את המאמץ של ההורים שלך,‬ ‫שלך ושל אחרים,‬
‫והתבקשתי להתלונן במשטרה כמה פעמים.‬
‫לא עשיתי את זה כי זה לא נעים,‬
‫אבל חשוב מכך, לא עשיתי את זה כי הרגשתי‬
‫שזה לא ישיג שום דבר, שזה לא ישנה שום דבר.‬
‫כמה פעמים אני צריכה‬ ‫לספר לאנשים על מה שעברתי?‬
‫אני לא גאה בזה.‬
‫לשבת שם ובאופן אקראי שני שוטרים,‬
‫אחד או שניים או שלושה, פשוט באקראי,‬ ‫מי שנמצא שם, מי שפנוי,‬
‫"בטח, הבאה בתור.‬
‫"טוב, בואי ניכנס. תספרי לי מה קרה לך."‬
‫להיחשף ככה שוב‬
‫בשביל משהו שלא ייתן לי תמורה,‬
‫למה שארצה לעשות את זה?‬
‫קל יותר פשוט לשכוח מזה וללכת.‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫תני כיף! יש!‬
‫- דווין‬ ‫האחיינית של פריסילה -‬
‫בהתחלה היא אמרה ש...‬
‫שהיא עסוקה מדי בתקופה הזאת‬ ‫כדי לשמור על דווין, הבת שלי.‬
‫וכשהתחלתי להתעקש איתה ולהגיד‬ ‫שזה לא הגיוני,‬
‫מהר מאוד הבנתי שמסיבה כלשהי‬
‫היא רוצה להיות איתנו פחות,‬
‫ופשוט הרגשתי‬
‫שכיוון שהיא לא הייתה איתנו‬ ‫בשבע-שמונה השנים האחרונות,‬
‫כאחותי,‬
‫הגיוני שהיא תרצה לפצות על הזמן האבוד,‬
‫כי זה מה שאני רוצה לעשות.‬
‫אני רוצה לפצות על הזמן האבוד.‬
‫אבל לא נראה לי שאנחנו משדרות על אותו הגל.‬
‫ביקשתי ממך כשעזבתי את שכינה לבוא איתי,‬
‫ואמרת, "לא, אני נשארת",‬
‫וזה היה...‬
‫אני זוכרת את זה כאחד...‬
‫אחד הרגעים שבהם הלב שלי נשבר באמת,‬
‫כי אני לא...‬
‫ידעתי שאם אשאיר אותך שם,‬ ‫לא ידעתי מתי אראה אותך.‬
‫לקחתי לי זמן אבל השלמתי עם העובדה ש...‬
‫אני צריכה להמשיך הלאה ולבנות את חיי‬
‫ולהגיע למצב שבו אוכל לעזור לך‬
‫כשתחליטי לעזוב.‬
‫אז בכל פעם שעברנו מבית לבית,‬
‫תמיד התעקשתי בפני דיוויד‬ ‫שיהיה לנו חדר אורחים,‬
‫אבל ברגע שיצאת, באמת הייתי צריכה לחשוב,‬
‫"מה הדרך הכי טובה לתמוך בה?"‬
‫אני זוכרת את הקשיים שהיו לי כשעזבתי,‬
‫ואני יודעת בדיוק מה את עוברת‬ ‫מבחינה נפשית, רגשית.‬
‫אני רוצה לתמוך בך,‬ ‫אבל אני לא יודעת איך אם לא תגידי לי.‬
‫אשמח לדבר על זה, אבל...‬ ‫-אני צריכה רק מרחב.‬
‫אני רק מבקשת... זה כאילו...‬
‫את מבקשת ממני לעשות בשבילך‬ ‫משהו שאני לא יכולה לעשות.‬
‫אני לא רוצה שתכעסי כי אני לא עושה את זה.‬
‫כדי שתהיה לי מערכת יחסים איתך‬
‫אני צריכה רמה בסיסית של תקשורת.‬
‫בסיסית?‬
‫לדוגמה, ליום ההולדת של דווין,‬
‫כשאמרת, "טוב, כן,‬ ‫אולי אוכל לעזור לך לארגן מוקדם",‬
‫ואז הגעת אחר כך, אחרי שזה התחיל,‬
‫רק רציתי שתגידי לי בזמן המסיבה,‬
‫"איחרתי כי..."‬
‫למה אני צריכה לדבר על הסיבה לאיחור שלי?‬
‫כי כל מי שבא באיחור‬ ‫בא אליי וביקש סליחה על האיחור.‬
‫אם אני מאחרת למשהו...‬
‫זו מסיבה.‬
‫כן, אבל זה יום ההולדת של דווין.‬
‫זו לא מסיבה אקראית.‬ ‫-טוב, בסדר, הבנתי.‬
‫אני חושבת שאת מצפה ממני להיות נורמלית.‬
‫"כל החברות שלי עושות את זה.‬ ‫למה את לא יכולה?"‬
‫אני לא כל החברות שלך.‬
‫אני אחות לא מתפקדת.‬
‫את חושבת שזה היגיון בריא,‬
‫"זה יום ההולדת של דווין.‬ ‫היא הבת שלי. את הדודה שלה."‬
‫בשבילך זה היגיון בריא.‬
‫אז יש לי בעיה פנימית,‬ ‫ואת חושבת שזה קשור אלייך.‬
‫זה לא קשור אלייך.‬
‫"איך לא? היא הבת שלי."‬ ‫אני לא יודעת מה זה אומר.‬
‫אני לא יודעת מה זה אומר לטפל בילדה!‬
‫איך את יכולה לכעוס עליי?‬
‫תסתכלי עליי, מלאני!‬
‫איך את יכולה להטיל עליי את הנטל הזה?‬
‫סיפרתי לך הכול, רציתי למות,‬
‫ואת רוצה שאני אגיע בזמן‬ ‫לביום ההולדת של הבת שלך?‬
‫להגיד שאני מצטערת כי איחרתי?‬
‫אני יכולה לבוא או להתאבד. במה את בוחרת?‬
‫הלוואי שיכולתי להביא ילד.‬
‫להיות בהיריון.‬
‫אני אומרת לעצמי, "זה בסדר.‬
‫"זה לא כזה חשוב."‬
‫יש כל כך הרבה שאלות "מה אם".‬
‫יכולתי כבר להביא ארבעה ילדים.‬
‫אני רואה תמונות שלי משנות ה-20 לחיי.‬
‫אני כזה...‬
‫"זה היה לפני 20 שנה.‬
‫"מה עשיתי...‬
‫"מה עשיתי 20 שנה?"‬
‫איבדתי את השנים הטובות בחיי‬
‫כדי שרוברט יוכל ליהנות מהשנים שלו.‬
‫- יוני -‬
‫התקופה שבה הייתי בשכינה דפקה אותי נפשית.‬
‫- אוברי פישר‬ ‫חבר לשעבר בשכינה 7M -‬
‫התשוקה שלי, המסירות שלי...‬
‫הדחף שלי למה שרציתי לעשות...‬
‫איבדתי הרבה נשמה.‬
‫אם אני לא יכול לתת הכול לעצמי,‬ ‫איך אני יכול לתת הכול לאדם אחר?‬
‫שנינו אנשים אבודים.‬
‫עברנו חוויות טראומתיות.‬
‫אבל מאז הפרידה היה שינוי עצום.‬
‫אחרי שהייתי עם מישהו כמעט חמש שנים,‬
‫אני לבד.‬
‫אני חושבת שאת הסיבה שלקח לי‬ ‫כל כך הרבה זמן לעזוב את שכינה,‬
‫כי קשה להרפות מדברים שאתה אוהב.‬
‫האמביציה שלי, הדחף שלי לרקוד...‬
‫זה נעלם.‬
‫אני לא רוצה לרקוד יותר.‬
‫מה לעזאזל קרה לי?‬
‫נכנסתי כדי לקבל הכוונה רוחנית,‬
‫אבל כשעזבתי,‬ ‫הכנסייה הייתה נגועה מבחינתי.‬
‫הוא נגועה ממש.‬
‫היה ממש קשה‬
‫להשלים עם העובדה‬
‫שנתתי להם לעשות לי את זה.‬
‫אחרי שעזבתי את שכינה,‬
‫ניתקתי את כל הקשרים עם כל הזבל של העבר.‬
‫- סיאול, דרום קוריאה -‬
‫אבל אני חושב שנאלצתי להתמודד עם זה.‬
‫הייתי חייבת להירפא.‬
‫הלו?‬
‫שלום.‬ ‫-ג'ונג-מין, זו את?‬
‫כן, אבא. זו ג'ונג-מין.‬
‫מה שלומך?‬
‫בסדר. מה איתך?‬
‫ואני חושבת שאם אדבר עם אבא שלי,‬ ‫אוכל להבין את זה.‬
‫יצאת בשנה שעברה?‬ ‫-מה זאת אומרת, "יצאת בשנה שעברה"?‬
‫הצטרפת למקום ואז יצאת.‬ ‫-עזבתי בשנה שעברה.‬
‫בהתחלה חשבתי שזו כנסייה, אבל התברר שזו כת.‬
‫ניסיתי להתקשר אלייך כל כך הרבה שנים.‬
‫אני יודעת.‬
‫את הבת שלי. אין פה בחירה.‬
‫לא הייתי קוראת לעצמי הבת שלך,‬
‫אם אדבר איתך בכנות.‬
‫אתה צריך לגדל מישהי‬ ‫כדי לקרוא לה הבת שלך, נכון?‬
‫אני לא אומרת שגם אימא לא אשמה.‬
‫אם אחד מכם לא היה נוטש אותנו,‬ ‫לא היינו מגיעות לכנסייה ההיא.‬
‫אז זה באשמתכם.‬
‫אני ממש מקווה שעמוק בנשמתך אתה מרגיש אשם‬
‫על מה שעשית.‬ ‫-אני מרגיש אשם.‬
‫לא נראה ככה.‬
‫כי אחרי שעזבתי את הכת, ממש התביישתי בעצמי.‬
‫מה? אני מוגבלת שכלית?‬
‫אני לא אידיוטית.‬
‫אני אישה די חכמה ואחראית.‬
‫אני אישה הגונה מכמה בחינות.‬
‫איך יכולתי להישאר במקום‬
‫עם אדם נוראי שחושב שאלוהים שוכן בו?‬
‫כמה זמן היית שם?‬ ‫-עשרים ושלוש שנים.‬
‫מה?‬ ‫-עשרים ושלוש שנים.‬
‫כשחושבים על זה...‬ ‫-היית בכת 23 שנים?‬
‫כן!‬
‫אז כשחושבים על זה...‬
‫חשבתי שהיית שם חמש שנים...‬ ‫-לא.‬
‫אז כשאני חושבת על זה...‬ ‫תקשיב למה שאני אומרת לך.‬
‫כשהבנתי, הייתה לי חרטה עמוקה.‬
‫כל כך התביישתי בעצמי.‬
‫ולא ידעתי איך לסלוח לעצמי,‬ ‫עד כדי כך שאפילו רציתי למות.‬
‫ובכיוון שאני חיה, אני יכולה להמשיך קדימה‬ ‫ולהשאיר את העבר מאחוריי.‬
‫אבל גם אם המשכתי הלאה,‬
‫זה לא אומר שאתה לא אשם.‬
‫אתה לא חושב ככה?‬ ‫-הסיבה ש...‬
‫תחשוב על זה.‬ ‫-אני יודע, אבל הסיבה...‬
‫אל תיגע בי!‬
‫אל תיגע בי.‬
‫עם הוריי הייתי ילדה שמכבדת מבוגרים,‬
‫והיה להם הכוח לשלוט בנו.‬
‫לכן הם התייחסו אלינו ממש נורא.‬
‫ואז הייתי בשכינה,‬
‫שם בהחלט היה פער עצום של ותק וכוח.‬
‫והיום לראשונה בחיי אני אומרת,‬
‫"לא, אני מבוגרת‬
‫ואני חושבת כמו מבוגרת,‬
‫"ואני שופטת אנשים כמבוגרים,‬
‫"לא כילדה שמכבדת מבוגר."‬
‫אז לקחתי את הכוח שלי בחזרה.‬
‫קוראים לו רוברט שין. הוא כומר בכנסייה.‬
‫ואני עוד מישהי שבאה...‬
‫עוד קורבן לפשע?‬ ‫-כן, כדי לדבר...‬
‫איזה פשע הוא ביצע?‬
‫מבחינתי, אם אספר לך את הסיפור שלי,‬
‫אני חושבת שקוראים לזה‬ ‫אונס מתמשך במשך שנים.‬
‫הכאות.‬
‫אני רוצה שרוברט‬ ‫לעולם לא יוכל לעשות את זה שוב.‬
‫זו רמת הצדק שאני מבקשת.‬
‫ואני יודעת שאלוהים יביא צדק.‬
‫- אוגוסט -‬
‫אני דיווה. אני...‬
‫מותן ומותן. כן, ואז תראו לי...‬
‫עדיין יש לי רגעים של בכי ודכדוך,‬
‫אבל אני גם מבינה‬
‫שאני צריכה לעלות על דרך הריפוי.‬
‫התחלתי לעבוד בבית ספר לאומנויות הבמה,‬
‫והילדים רצו עוד‬
‫ורצו לשדרג את הריקוד שלהם.‬
‫אני אוהבת ליצור מרחב בטוח לרקדנים,‬ ‫שבו הם יכולים להוציא הכול.‬
‫הבנתי שפיזית‬
‫לא בריא שאיאחז בדברים.‬
‫"זה המצב. לאן אוכל להתקדם מכאן?"‬
‫אז אמרתי, "יודעים מה?‬ ‫אני אחזור לאהבה של זה."‬
‫- אוקטובר -‬
‫העבודה העצמית כל כך חשובה.‬
‫לנסות להבין מה אתה רוצה בחיים,‬ ‫מה אתה צריך לעשות בחיים,‬
‫מה אתה חייב לעשות בחיים.‬
‫הורנט, אתה יכול ללכת מול ביסט?‬
‫אני מנסה לעשות כל מה‬ ‫שאני יודע שאני מסוגל לעשות,‬
‫שאני יודע שיש לי כישרון בו.‬
‫חמש, שש, שבע, שמונה!‬
‫חיכינו המון זמן.‬
‫אבל נקווה שיעצרו את רוברט ממש בקרוב.‬
‫היא לא הייתה פה‬
‫כמה שנים, ובשבילנו זה המון זמן.‬
‫לראות את הארון שלה ואת הבגדים הישנים‬
‫שהיא השאירה פה, זה...‬
‫אני לא יודעת. לא נגעו בזה.‬
‫אין פה חיים.‬
‫מזמן לא היו,‬
‫אז זה קצת מוזר.‬
‫- דצמבר -‬
‫במשטרה אמרו לנו‬
‫שהם צריכים רק עוד כמה נשים שיתלוננו‬
‫ויספרו את הסיפור שלהן,‬
‫והם יוכלו ללכת לעצור את רוברט מייד.‬
‫אבל רוברט עד לא נעצר.‬
‫הלכתי כמה פעמים,‬
‫נראה לי שפעמיים או שלוש.‬
‫צריך המון ראיות נגד מישהו‬ ‫כדי שחקירה תתחיל בכלל.‬
‫יכול להיות קשה להשיג הרשעה בפשע מין כי...‬
‫לעתים קרובות זו מילה נגד מילה.‬
‫במקרה שבו את מנסה להוכיח שמישהו עשה משהו‬
‫בניגוד לרצונך,‬
‫נשאלת השאלה, "איך נראית כפייה?‬
‫"איך מגדירים כפייה?"‬
‫לא נראה שהחברה מצאה דרך‬
‫למנוע מזה להפוך למתקפה על הקורבן.‬
‫אנחנו לא מתייחסים לתקיפה מינית ברצינות?‬
‫זה פשע או לא.‬
‫אנשים יראו את זה ויקראו את זה,‬ ‫אבל תהיה שתיקה.‬
‫זה יהיה חסר תועלת.‬
‫למה? כי אלוהים הכריז על זה, וזהו.‬
‫זהו!‬ ‫-כן!‬
‫"וכל לשון תקום איתך למשפט תרשיעי".‬
‫- דטרויט, מישיגן -‬
‫כן! הנה זה.‬
‫- מירנדה: אני עדיין מתכננת‬ ‫לבקר בחג המולד. -‬
‫- עדיף איתך, אבא, מל וסבתא. -‬
‫אני אוהבת את הקישוט של מישיגן.‬
‫- קלי: נשמע נהדר! מה שנוח לך. נסתדר -‬
‫אלוהים!‬
‫מה זה?‬
‫זה משהו שתמיד רציתי?‬ ‫-כן.‬
‫לקראת סופת השלגים שבדרך...‬
‫אפשר לומר, "את בטוחה‬ ‫שאת לא רוצה להישאר פה?"‬
‫שזה יכול להיות מדהים.‬
‫אני רוצה שזה יהיה כזה,‬
‫"בואי ותשכחי הכול‬ ‫ונעמיד פנים שכלום לא קרה."‬
‫רק ש...‬
‫זה כל מה שעשינו.‬
‫מה זה? "זה כל מה שעשינו."‬
‫רק העמדנו פנים שכלום לא קרה.‬
‫טוב...‬
‫כן, כי בפעמים היחידות שאמרת משהו,‬ ‫היא אמרה,‬
‫"לא נתראה שוב אם תמשיכי לדבר על זה."‬
‫נכון.‬
‫זה הלך הכי טוב שאפשר, אני מניחה.‬
‫הם באו בחג המולד, בילינו יחד.‬
‫כולם קיבלו מתנות.‬
‫זה היה הכי נורמלי שאפשר, כי לא אמרנו כלום.‬
‫לא דיברנו על שום דבר.‬
‫אבל הצטלמנו בפיג'מות תואמות ו...‬
‫אלוהים.‬
‫הכול הצגה.‬
‫זה רק כדי שהיא תוכל לצלם סרטון‬ ‫ולהעלות לאינטרנט‬
‫והציבור יהיה מרוצה ורוברט יהיה מרוצה.‬
‫כשאנחנו חוגגים את חג המולד,‬
‫לא אכפת לי אם אתם רוצים ללכת או לא, לכו.‬
‫אם אתם מתנתקים מהמשפחה,‬ ‫זה רק עושה לנו צרות.‬
‫כן, נכון!‬
‫מן הסתם החדירו לה נראטיב‬ ‫בשנים שבהן היא הייתה שם,‬
‫והוא מקטין את כל מה שעברנו.‬
‫אמרתי, "לא שמענו את הקול שלך יותר משנה."‬
‫היא אמרה,‬ ‫"את מתנהגת כאילו שנה זה הרבה זמן.‬
‫"זה לא הרבה זמן."‬
‫היה די מרסק לשמוע את זה,‬ ‫אבל זו הצלילות שהייתי צריכה.‬
‫הייתי צריכה לשמוע באיזה מצב היא.‬
‫היא הסבה כל כך הרבה כאב לכל המשפחה שלי.‬
‫ההורים שלי לא הפסיקו להילחם עליה.‬
‫הם ניסו נואשות להוציא אותה בכל דרך אפשרית.‬
‫אני יודעת שהיא עברה שטיפת מוח‬ ‫ואני יודעת שזאת לא היא,‬
‫אבל במחשבה על יום החתונה שלי...‬
‫בהתחלה חשבתי שבכל מקרה‬
‫אני רוצה לבקש ממנה‬ ‫להיות השושבינה הראשית שלי,‬
‫שתהיה לצידי, כי זה מה שתמיד חלמתי,‬
‫אבל זה לא נראה לי מתאים כרגע, שזה...‬
‫זה כל כך קשה.‬
‫אבל אז אני חושבת, האם אתחרט על זה בהמשך?‬
‫האם אתחרט שלא הזמנתי את אחותי לחתונה שלי?‬
‫זה...‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני מרגישה שאני משנה את דעתי בכל יום.‬
‫היי.‬ ‫-תגידי, "קוראים לי מלאני."‬
‫קוראים לי מלאני.‬
‫מי זו שם? מי הילדה הזאת?‬
‫מירנדה.‬ ‫-אני מירנדה.‬
‫מירנדה.‬
‫הארוס שלי רק ראה את הכאב שאחותי גרמה לי,‬
‫והוא אומר,‬
‫"זה היום שלך, לא שלה.‬
‫"את צריכה להיות מאושרת."‬
‫והוא יודע‬
‫שכל המצב הזה פשוט מדכא אותי,‬
‫והוא לא רוצה שאעבור את זה.‬
‫ניסיתי להיות מישהי אחרת‬ ‫כדי לרצות את האנשים בשכינה,‬
‫כדי לרצות את רוברט.‬
‫כשאת מנסה להיכנס לתבנית‬ ‫שלא מתאימה לך, שום דבר לא עובד,‬
‫אבל כשאת לא מנסה להיכנס לתבנית‬
‫ואת נאמנה לעצמך, את תצליחי בענק.‬
‫כשיצאתי משכינה,‬ ‫למדתי מחדש מי אני, מה אני רוצה לעשות,‬
‫הבנתי שזה מה שאני אמורה לעשות.‬
‫זה הדבר הכי טוב שעשיתי.‬
‫- וואו! אני כל כך גאה שהצוות שלי פה! -‬
‫בהתחלה הייתי צריך להרחיק את עצמי‬
‫ממה שאנשים אומרים,‬
‫ופשוט לדעת שהסיפור שלי רק התחיל.‬
‫אני אמשיך להתקדם,‬ ‫לעשות מה שאני אוהב לעשות.‬
‫מצאתי את האיזון הזה,‬
‫האיזון שבו אני עושה מה שאני רוצה‬ ‫והאופן שבו נועדתי לעשות את זה.‬
‫- שלום לכם‬ ‫ורשה, פולין -‬
‫אפילו שאנחנו אחיות,‬
‫אנחנו מתחילות מערכת יחסים לראשונה בחיינו,‬
‫ואני אסירת תודה.‬
‫אני בהחלט עדיין מתגעגעת אליה.‬
‫אם היא תצא ותגיד,‬
‫"היי, אני בכתובת הזאת,‬ ‫בואי לקחת אותי", אני אבוא.‬
‫אבל החיים ממשיכים.‬
‫אני לא אתן למישהו לשלוט בי.‬
‫מירנדה, ג'יימס וניק‬ ‫לא הגיבו לבקשות לתגובה.‬
‫הם ממשיכים לקיים מגע מוגבל עם משפחותיהם‬
‫וליצור תוכן כמעט בלעדית‬
‫עם שאר הרקדנים שככל הנראה קשורים לרוברט.‬
‫אפשר לפתוח את זה, אימא?‬ ‫-אני רוצה, זה כבד!‬
‫קלי ודין וליקינג הגישו תלונות‬
‫למשטרת לוס אנג'לס, ל-FBI,‬ ‫למס הכנסה ולתובע הכללי.‬
‫הם שומרים על קשר עם מירנדה וג'יימס,‬
‫תוך הבנה שלא יוכלו לדבר‬ ‫על רוברט או על כנסיית שכינה.‬
‫אנחנו נחזיר אותם, נכון?‬ ‫אנחנו נעזור להחזיר אותם.‬
‫מיגדליה ולורנס ריאנו פרשו‬ ‫כדי למקד את מאמציהם בניק.‬
‫הקשר שלהם עם ניק עדיין מוגבל ביותר,‬
‫והם מאמינים שההודעות שהוא שולח‬ ‫נכתבות על ידי חבר אחר בכנסייה.‬
‫ניק ביקש מאימא שלו שתפסיק לשלוח לו תמונות.‬
‫פריסילה עזבה את לוס אנג'לס‬ ‫כדי להתמקד במסע הריפוי שלה.‬
‫היא ממשיכה להתמקד בתביעה‬ ‫נגד רוברט ושאר חברי שכינה.‬
‫רוברט והאנה שין, 7M ושכינה‬ ‫לא הגיבו לבקשות לתגובה.‬
‫אף כתב אישום לא הוגש נגד שין.‬
‫הוא הכחיש שביצע עבירות מין‬ ‫בחברות שכינה או בלקוחות 7M.‬
‫התביעה האזרחית בעיצומה.‬
‫רוברט ושאר הנתבעים‬ ‫מכחישים את הטענות כלפיהם.‬
‫אלוהים אומר שאי אפשר להביס אתכם.‬
‫כל מי שמדבר נגדי טועה.‬
‫המשפט יתחיל ב-2025.‬
‫אי אפשר להביס אותי, פשוט מאוד.‬
‫שמישהו יגיד, "אי אפשר להביס אותי."‬ ‫-אי אפשר להביס אותי!‬
‫אם אתם או מישהו שאתם מכירים‬ ‫חוויתם אלימות מינית‬
‫או סובלים מבעיה נפשית,‬
‫מידע ומשאבים זמינים באתר:‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬