V PŘEDCHOZÍCH DÍLECH JSTE VIDĚLI
Přišla jsem na pohovor.
- Tudy. - Kdo jste? Jaká agentura vás poslala?
Je ošklivá.
Jak moc? Ukaž mi fotku.
Můj životopis mi kazí akorát fotka.
- Podepíšeme smlouvu. - Opravdu?
Úsměv.
Tahle kráska bude mojí manželkou!
Víš, co mi muži vidí na očích?
Že mám dva a půl dioptrie a 3,2 astigmatismus.
Na ten slíbený cíl nedosáhnete.
Něco bychom s tím mohli udělat. Přikrášlit čísla.
Nádhera.
Nádhera, Beatriz.
Má křivé nohy, je škaredá, obléká se příšerně a vypadá jako čarodějnice.
Naše rande bude nezapomenutelné.
- Chceš prodat moje auto? - Pokusím se ty peníze sehnat.
Můžu se na to spolehnout?
Miluju pana Armanda.
Můžeme jí věřit, to vím jistě.
Bude potřeba založit firmu.
- Kdo ji bude vlastnit? - Beatriz Pinzonová Solanová.
- To nechápu, pane. - Vaše firma vyplatí tu moji.
- Klub ošklivek má vůdkyni. - Škaredé, ale spolu!
Musíš si získat její srdce.
Co to děláte?
- Beatriz? - Je Betty s tebou?
Neboj. Netuší, co plánujeme.
„Tady jsou instrukce,
„jak Betty naprosto potopit.“
Drží nás v hrsti.
BETTY PŘEDALA SKUTEČNÁ ČÍSLA!
- Tohle není zpráva pro výbor. - Co se stalo s našimi aktivy?
- Ochránil jsem je. - Zabavili je!
Přiložila jsem svoji výpověď.
Salón krásy moje problémy nevyřeší.
Až se probudíš, budeš se na svět dívat jinak.
- To jsem já, Betty. Ta ošklivka. - Beatriz?
Novou ředitelkou Ecomody musí být Beatriz.
Beru to.
„Opět se mým katem stal muž mých snů.“
- Ne. - Odchází, aby zapomněl. Beatriz.
Stojíš před bláznem, který tě miluje.
Dej mi ještě jednu šanci.
Taky tě miluju.
Nechci, aby to věděl všechno.
Doufám, že se o ni dobře postaráte.
Nenechte se svést ďáblem na scestí, pane.
Říká se, že v životě jsou jen dvě věci jisté.
Smrt a daně.
Těžko říct, co z toho je horší.
Konečně jsem odešla a zmizela jim ze života.
Nebyla to moje volba.
Ale vidět je dnes všechny pohromadě je nesmírně zvláštní.
Vypadají smutně, jako že se trápí.
Zvlášť pak on.
Ta ztráta ho zničila.
Jde poznat, že se trápí víc než ostatní.
Uklidni se.
Betty.
Uklidni se.
Betty, nechoď.
Nemůžu.
Jsem mrtvá.
Betty, jsem rád, že jsi přišla.
Jak se máš?
No jasně.
Moc mě to s Robertem mrzí.
Co tady ta ženská dělá?
Ne, neměla jsem chodit.
Nechci, abys šla.
- Já... - Ne.
Něco ti povím.
Moc ti to sluší.
Betty, odcházíme. Ďábel umí pokoušet.
Armando.
Tvůj otec byl skvělý muž.
Roberto Mendoza nyní navěky odpočívá v chladném hrobě.
Shledal se se svou ženou.
Co naděláme s tou společností mrtvých básníků, že?
Stejně umřou hlady.
Tohle je osudová chvíle.
O tom není pochyb.
Nejprve odešla paní Margarita.
A teď i pan Roberto.
Kdo nás teď povede? Povězte mi to! Kdo? Kdo?
Uklidni se.
Doufám, že s jeho odchodem na věčnost
neodejde i Ecomoda.
- Vyslyš, Bože, naše modlitby. - Vyslyš nás!
S důvěrou svěřujeme našeho bratra do tvých rukou.
A v této víře prosíme, abys ho uvedl do svého království.
Amen.
Podívejte se na ni.
Jak se opovažuje narušit tak posvátný moment pro Roberta
svojí přítomností?
Jako největší pokrytec, Hugoušku.
- Tati! - Betty!
- Omlouvám se. - Jsi v pořádku?
Ošklivka nemotorná.
Ošklivka Betty, příběh pokračuje
Mluvíš o Betty, o mojí Betty.
Je to neuvěřitelné, že Armando?
Odkopne tě jako nechtěnýho čokla,
ale stejně na ni koukáš jako Leo,
když se zuby nehty držel těch dveří z Titanicu.
Nedovolím ti takhle o ní mluvit.
A už vůbec ne ji tak nazývat.
A to platí pro všechny.
I když se mnou už není, bylo to její rozhodnutí.
- Musela k tomu mít své důvody. - Jistě.
A ty zůstanou v našem soukromém životě.
Máme jasno?
Nepotvrdila jsi účast na té schůzce v Ecomodě, že?
- Ne. - Neboj, nemusíš chodit.
Stejně už nepatříš do rodiny.
Roberto chtěl, abych tam byla.
Jasně, ale když nepřijdeš, nebude se zlobit.
Já bych nechodila.
- Hugoušku, můžeme? - Pojďme.
Betty, tak honem.
Volají tě.
Musíme mámě zanést květiny.
S dovolením.
Betty.
Nebylo to moje auto?
Ty seš tak tupá.
Tvoje auto už dávno někde hnije.
Je stejně staré jako Pachito.
Hrozně ji teď berou starožitnosti.
Bereš někdy Pachita ven, aby se provětral na slunci?
- Poslyš, Bertho. - Co?
Víš ty co? Bylo to moje auto.
A ještě vám řeknu něco, abyste věděly, kde je ta hranice.
Pro vás je to Francisco Santamaria.
A můj Pachito není tak starý, i když to nechcete slyšet.
Ne, není tak starý, ale sex s ním musí být pěknej.
Pěkně ubohej.
Nevzdychá, jen se třese.
Je to hrozně smutné.
Nemůžu to vydržet.
Blbečkové.
Marcelko, Hugoušku, nenechávejte mě tady!
Kolumbie, jsem zpátky.
Pět let jsem tady nebyla.
Díkybohu, protože se spousta věcí stihla změnit.
Ahoj.
Domluvili jsme se, že Milu vyzvednu já.
Já vím. Vím to moc dobře, ale prostě jsem ji musel vidět.
- Co? - Vidět Camilu.
No jasně. Jistě.
Tak třeba moji rodiče. Bývali spolu úplně úžasní.
Hrozně se milovali. Ale teď se nemůžou vystát.
Díky, že jsi kvůli mě přišla na ten pohřeb.
Ne kvůli tobě.
Kvůli tvému tátovi.
Vážení cestující, dovolujeme si oznámit...
Uvědomila jsem si, že aby vás láska nezklamala,
nesmíte nikdy...
Cože?
Vy dva jste do toho zase práskli?
Neříkejte, že jste zase spolu.
- Jsme. - Nejsme.
Tak jo nebo ne?
Očividně ne, Milo, drahoušku,
ale tvůj výraz mluví za vše. Chtěla bys, aby se to stalo.
Cože?
Jako proč? Vidět, jak po ní slintáš?
- No tak, to ne. - Milo.
Neřekneš ani ahoj?
Ahoj, Armatínku!
Hrozně jsi mi chyběl.
Nemohla jsem bez tebe být.
Betty.
Ahoj.
Chyběla jsi nám na obřadu.
Já vím. Byla jsem na letišti včas, přísahám.
Brána byla pořád otevřená,
ale letuška mě nenechala nastoupit.
- Můžeme? - Jasně.
Jenže nepojedeš se mnou, ale s mámou,
protože zůstaneš u dědečka Hermese.
Nachystal ti pokoj.
- Cože? - Moc jsi mu chyběla.
- Neděláš si srandu. - Ne, opravdu.
Ne. Ne!
Betty, děda bydlí na hnojišti.
Nedělej mi to, prosím.
Hele...
Slibuju, že ji děda Hermes může navštěvovat
třeba každý den, ano?
Na malíček.
Nevím, co mám tátovi říct.
Betty, vždyť mu umíš fakt dobře lhát. Řekni mu, co jenom chceš.
Zvládneš to, jasný?
Díkec.
Tvoje oblíbená bonboniéra.
Já už čokoládu nejím.
KALORIE, CUKRY, NASYCENÉ MASTNÉ KYSELINY
- Nejíš? - To se podívejme.
Ale stejně dík. Určitě ti bude chutnat.
- Ano. - Můžeme?
Jasně.
- Měj se. - Můžeme.
Ten let byl fakt totální katastrofa.
Nikdy jsem si nepřipadala tak mimo.
Občas to není fér, Nicolasi.
Vychovala jsem ji, snažila jsem se ji vzdělávat.
A co dělal Armando se svou rodinou? Jen ji rozmazlovali.
A vyhráli.
Přišla jsem o ni.
Betty, podívej.
Podívej, my o vlku a vlk za dveřmi.
Co ty na to?
Dost se předvádí, co?
„Armando Mendoza, nejžádanější partie.“
Ještě ani nejsme rozvedení.
Betty, když už mluvíme o partiích...
Viděla jsi, jak se na mě dívala Pati? Na mě?
Na tebe? Na tvý auto.
Ty jsi na obálce nikdy nebyla, ani když jsi přestala být škaredá.
Nikdy jsem nepřestala, Nicolasi.
Ne? Tak se na to podíváme.
Opravdu ne.
Pěkná, škaredá, pěkná, škaredá.
Je jedno, co udělám, pro ně budu stejně navždycky ošklivka.
Jasně, a proto tě z Ecomody vyhodili.
Chcete, abych z pozice ředitelky Ecomody odstoupila?
Žádá o to Marcela, Betty.
Už dva roky...
Od chvíle, co Daniel zemřel,
na tom dokonce trvá.
A abych pravdu řekl, má na to právo.
Myslel jsem, že ti o tom Armando řekl.
Jak dlouho o tom Armando už ví?
S Marcelou jsme mluvili tak před měsícem.
Před měsícem?
A Armando souhlasil?
Proč by taky nesouhlasil?
Marcela mi sebrala funkci a předala ji jemu.
A on ji přijal.
Přijde mi, že Marcela nechtěla, abych na tu dnešní schůzi přišla.
Beztak budou řešit něco důležitého, že?
Chudinka. Přebrala jsi jí manžela.
Ještě nebyli svoji.
Ale zjevila ses a klofla jsi ho.
Marcela Valencia vždy stála mezi námi.
Chápu, proč se jí zastáváš. Je to tvoje manželka.
PŘED PĚTI LETY
Ale můj bratr, Daniel, kvůli ní zemřel ve vězení.
Ne, ne, Beatriz za to nemohla.
Víš co? Zasloužíš si vysvětlení.
Když Beatriz zavolala na úřad,
aby vyšetřili, co se ve firmě děje,
nemohla tušit, že se to celé týkalo Daniela.
Daniel byl moje všechno.
Ale co ty by ses staral, že?
Nebuď taková.
Chci vědět, čím si procházíš.
Betty. Já...
Betty!
Já ji nepolíbil. Už jsem to říkal tisíckrát.
Já to nebyl.
Ale jak jsi bránil tomu, aby ona nepolíbila tebe?
Vidíš?
I když děláš, že ne,
pořád seš ten samej ocas, co jsi vždycky býval.
Kristepane, Calderone. Co jsem měl jako dělat?
Nic jsem udělat nemohl.
„Ne, já jsem gentleman. Nedívej se na mě a nedotýkej se mě.“ Prosím tě.
- Ne, to jistě ne. - Máš pravdu.
Tak hlavně řekni Betty, že jsi ji políbil,
ale ne proto, že bys byl ocas, ale gentleman.
Nebyla to žádná večeře při svíčkách, jak si to Betty představuje.
Víš, že už jsem ho nikdy vidět nechtěla.
Vůbec ne. Jen když je to nutné.
A protože spolu máme dceru.
Jeptišky říkají, že polibkem to akorát začíná.
Myslím, že to ničemu moc nepomohlo,
když jsi přijal to místo ředitele v Ecomodě.
Zatraceně, Calderone.
Na čí seš straně?
Betty, prosím.
Vždyť jsme dospělí.
Já Marcelu nepolíbil, to ona políbila mě.
Jasně. Ale nestěžoval sis, co?
- Cože? - Nemůžu tomu uvěřit.
Marcela mě chtěla sesadit z Ecomody
a ty jsi mi to ani nemohl říct!
Teď už chápu proč.
Není to tak, jak si myslíš.
S Marcelou jsem se potkal, abych jí vysvětlil, že já...
Ano? Co? Co? Ji chceš líbat?
Líbat?
Beatriz, nechápu, proč mi nevěříš.
Všeho jsem kvůli tobě nechal.
Nedívej se na mě tak, je to naprostá pravda.
Nechal jsem kvůli tobě pozici ředitele v Ecomodě.
Nechal jsem kvůli tobě svoje přátele.
A to není všechno.
Nechal jsem kvůli tobě stát ženu před oltářem.
Kdybych věděl, že to dopadne takhle,
býval bych zůstal s Marcelou...
Betty, prosím. No tak, Beatriz.
Ne. Neodcházej.
Nemyslel jsem to tak.
Ne, fakt ti děkuju.
Konečně jsi řekl, co sis myslel.
Myslím si, že žena mého života jsi ty.
Žena tvého života? To je prosím Marcela Valencia.
Kvůli ní bys nemusel nechat tu pozici ředitele a svůj svět.
- Užij si to. - To místo ředitele?
Marcelu!
Beatriz, prosím.
Můžeme to celé napravit, jen jsme se nepochopili.
A když řídíš naštvaná, jezdíš jak blázen.
Beatriz! Beatriz!
To mě jako hodláš přejet?
Hodláš přejet naše 20leté manželství?
Super. Jestli mě už nemiluješ...
Nevím, jestli mu kdy dokážu odpustit.
Betty.
Všechno jsem té firmě obětovala.
Nikdy jsem neměla čas ani na Milu, ani na něj. Proto jsem o oba přišla.
Ale pořád je můžeš získat zpátky, Betty.
Hele, myslím, že ho pořád miluješ.
- Já? - Ano.
Neříkej, že to není pravda.
Byl jsem tady, když jsi mi plakala na rameni.
A myslím, že on tě taky pořád miluje.
Fakt myslíš?
Nejez... Dojedl jsi ji.
Nicolasi.
Mila by to stejně nejedla.
Záleží jí hlavně na zdraví.
Kdo chce guaro?
- Chceš guaro? - No jasně.
PŘÍCHOZÍ HOVOR
Vítejte v hlasové schránce. Po zaznění tónu zanechte vzkaz.
Hodně štěstí, zdraví.
Tak šup! Sfoukni je, Camilko.
Něco si přej. Nezapomeň na svého kmotra.
No vidíš. Bravo!
Šikovná holka. A teď nakrojíme dort.
Hermesi, ukrojte prosím kousek dortu.
Prosím, Hermesi.
JE MILA V POŘÁDKU?
NEZVEDÁ MI TELEFON.
ODCHOZÍ HOVOR
- Jak se jmenuješ? - Co?
- Jak se jmenuješ? - Mila!
Není potřeba říkat, že jsem do toho s tebou spadla.
JE V POHODĚ.
UŽ ŠLA SPÁT.
RÁD JSEM TĚ VIDĚL.
PŘIJĎ PROSÍM ZÍTRA
DÍKY
BEATRIZ PINZONOVÁ BYLA JMENOVÁNA ŘEDITELKOU ECOMODY
DOKÁŽE FIRMU ZACHRÁNIT?
V ČASECH NEJISTÝCH SE ECOMODA VYDÁVÁ NOVÝM SMĚREM
DALŠÍ SKANDÁL RODINY VALENCIOVÝCH
MARCELA VALENCIA PROMLUVILA
Můj bratr žádné špinavé peníze nepral.
Dvacet pět let ve vězení je nespravedlnost.
Postarám se o to, aby se Daniel dostal na svobodu.
- Počkejte, prosím. - Ještě neodcházejte.
BEATRIZ PINZONOVÁ ODSTUPUJE Z POZICE ŘEDITELKY
ECOMODA V AGÓNII: BLÍŽÍ SE KONEC?
Uvědomila jsem si, že aby vás láska nezklamala,
nesmíte nikdy...
STAHOVÁNÍ
CHODBA - KONFERENČNÍ MÍSTNOST - SCHODIŠTĚ
Byl to celý můj život.
Jako jarní slunce, moje naděje a vášeň.
Kdyby na ten pohřeb
aspoň přišla kondolovat, ale ne.
Nech toho, Freddy.
Po všech těch letech je u mě mrtvá a tím to hasne.
Kdybych věděl, kde je pohřbená,
věděl bych, kam nosit květiny.
Freddy, podívej se na mě. Mluvím s tebou.
Kolik různých terapií už jsi vyzkoušel, co?
A nic nepomohlo. Nebo se pletu?
Reflexivní terapie, nic.
- Nic. - Podiatrie, nic.
- Nic. - Tibetské mísy, taky nic.
- Ne, nic. - Nic nezabralo,
nic mi nepomohlo překonat tu strašlivou životní prázdnotu.
Tak se podíváme, co si o tom myslí hvězdy.
Věděl jsem, že radost samotná svět nespasí.
Korespondence je dole.
Hele, bloncko, nevyskakuj si.
Tomuto nebohému muži nejsou hvězdy nakloněny.
Mé sny...
Nakloněny? Toho už dávno rozmáčkly a teď je z něj placka.
Nech toho.
- Jako fakt, Bertho? - Tohle si poslechněte.
„Emoce se jeho životem
„valí jako rozvodněná řeka.“
Taková škoda. Fakt tragédie.
- Tragédie. - Chudáček Freddy.
Ale víš ty co?
Mám skvělé zprávy, co ti spraví náladu.
Dostanu konečně přidáno?
V sobotu jdeš do práce.
- Co? Zase? - Co? Zase?
A vy zrovna tak.
Cože? Proč?
Není zbytí, máme podstav.
Já tu bloncku nemůžu vystát.
To ta bloncka od něj odešla, protože byl totální nula.
Přestaňte si dělat srandu z mého Pachita.
Blbečkové.
Vy jste fakt příšerní.
Pokaždé, když někde zapařím, můžete se zbláznit.
Jak kdybych neměla právo na...
- Jejda. - To nic.
Fakt klídek, v pohodě. Klid, královničko, o nic nejde.
Super ohoz.
Můj vlastní návrh.
Přileze i náš bývalý hmyz?
Proč se na mě tak díváš?
Co ti vadí víc? Ten hmyz, nebo ta bývalá?
Říkala, že nepřijde.
Ale Roberto chtěl, aby tady byli všichni.
Ano, ale nutit ji nemůžeme.
Je to škoda, protože schůzka bez Betty
je jako sumčí sendvič bez sumce.
Jako opravdu, dodává nám šmrnc, je jako naše koření.
Bez ní by to za nic nestálo.
Dobré ránko, děvčata.
- Betty. - Betty.
My o vlku.
- Bože. - Promiň, že jsme včera nepozdravily.
Moc ti to sluší. Ráda tě vidím.
Děkuji.
Hele, přerušovaný půst, rozumná skladba jídelníčku
a ascendent v Jupiteru, to prostě netrumfneš.
Ale ty nevypadáš úplně dobře, měla bys...
Je tady Betty.
Schůzka už dávno začala.
Bývala bych přišla dřív,
ale Nicolas nestíhal a musela jsem přijet sama.
Nekecej, vyzvedne tě pak v té nabušené káře? Jo?
Ten chlap je neskutečně úspěšnej.
Povídej, má někoho?
Je to fakt partie.
Ano.
Co je? Jak kdyby mě to zajímalo.
Ale je nebo není ženatej, Betty?
Ne, není. Ale ty jsi vdaná, že ano?
Je vdaná a mění plínky.
No...
Betty, chceš zavést do zasedačky?
Ne, není potřeba. Díky.
- Pak se uvidíme. - Dobře.
Byl jsem v Londýně na Heathrow.
Dobré ráno. Pardon, že jdu pozdě.
Dobré ráno.
Zavřu dveře,
začíná se sem slézat hmyz.
Posaď se.
Betty, jak se daří?
Mario nám bude poskytovat poradenství.
Ze dnů se staly roky.
Protože mu nabídneš prst a vezme celou ruku.
No...
Když jsme všichni tady,
ráda bych vám oznámila, že se ke mně dnes připojí Ignacio Ortiz.
Blízký přítel rodiny Valenciových.
Je to velmi dobře připravený mladý muž,
který mi od teď bude se vším v Ecomodě pomáhat.
Marge, nadcházejí snad temné časy?
Známe ho?
Před pár lety jsem ho představila Robertovi.
Jako budoucího ředitele Ecomody, ale neměl dostatek zkušeností.
Teď už má.
Dobré ráno.
Zdravíčko.
Týjo.
Hele, jestli jdeš na casting,
běž to rovnou podepsat.
Hledám zasedací místnost.
Omluvte mě, čekají na mě.
Tak ten je fakt TLR.
Těžce libově rajcovní.
TĚŽCE LIBOVĚ RAJCOVNÍ
TLR.
Z mého výzkumu plyne, že Ecomoda potřebuje diverzifikovat svoje portfolio,
aby se mohla posunout dál a časem snad i na globální úroveň.
Když se podíváš pořádně, Ignacio,
zjistíš, že za všechny problémy
může náš současný ředitel,
který nic nedělá.
A naše značka, Hugo.
Značka, která je bohužel přežitá.
- Stejně jako její návrhář. - Nevylívej si to na mně.
Omlouvám se.
Mils!
Kde jsi nechala motorku, tygra a koně?
Pojď ke mně.
- Taky tě ráda vidím, Hugouši. - Vypadáš úchvatně.
- Ty taky. - Moje krasavice.
Pojď, představím tě. To je Ignacio Ortiz, můj poradce.
Ignacio, naše dcera, Camila.
Ráda tě poznávám.
Armatínku!
Opatrně, Camilo.
- Sundej si brýle. - Ne, Betty, jsem citlivá na světlo.
Ale na tequilu už ne, co? Protože...
Kde ses courala, holka?
Jak jsi volala,
tak jí pak zavolala kamarádka a vyrazily ven, že?
Mohli bychom začít, ne?
Ne, ještě ne.
- Někdo nám chybí. - Kdo? Kdo to může být?
Nazdárek.
Maria Beatriz.
Hugo!
Vypadáš úchvatně.
Málem jsi to nestihla.
- Tohle je Ignacio Ortiz. - Ráda tě poznávám.
- Je mi potěšením. - Mně též.
- Mario Beatriz. - Armando.
Dlouho jsme se neviděli.
Betty?
Vypadáš dobře.
Díky. Jak se daří, Mario Beatriz?
Máš dobrý vliv.
Díky.
Marge, tenhleten tvůj kusanec je přímo k nakousnutí.
Skončíš v pekle.
Je oproti tobě hroznej zajíček.
- Opatrně. - Ale je... Pojď sem.
Armando.
- Ano? - Proč jsi mi neřekl,
že Marcela má už roky dalšího kandidáta na místo ředitele?
Kromě tebe?
Kdybys mi zvedala telefon, už bys to věděla.
Lidi. Lidi.
- Myslím, že můžeme začít. - Samozřejmě.
Ano.
Všechen můj majetek...
Ale ty jsi blíž.
Ticho, neslyším.
...zdědí Camila,
v souladu s podíly stanovenými zákonem.
Co se mých akcií v Ecomodě týče,
ty rozděluji na tři rovné díly.
Jeden pro mého syna, Armanda.
Druhý pro moji vnučku, Milu.
A třetí pro Betty.
- Co? - Věděla jsi to?
Nic jsi mi o tom neřekl.
Mila se zaučí pod vedením Huga,
aby mohla časem převzít oddělení pro návrhy.
Co prosím?
Super! Hugouši, budeme dělat spolu.
Také bych chtěl, aby se Betty vrátila do firmy
jakožto její ředitelka.
Nebyli jsme vůči ní fér
a odváděla senzační práci.
Velice mě mrzí, že její odchod vyvolal tolik neshod
mezi ní a jejím manželem, Armandem,
ale hlavně mezí ní a její dcerou, Milou.
Kdyby Betty nebo Mila odmítla,
dvě třetiny mých akcií
přejdou na charitativní organizaci.
To by největší podíl akcií v celé firmě měla Marcela.
Nebo ta figurka, co si přivedla, s právem rozhodovat.
Mnozí z vás netuší, že Ecomoda
nyní prochází nevídanou finanční krizí.
Částečně nás do ní přivedla Danielova špatná rozhodnutí.
Ale bohužel musím uznat, že můj syn, Armando,
nedokázal situaci obrátit k lepšímu.
Dík, tati.
Ale jsem přesvědčen, že pod vedením Betty
a s Miliným nadáním
naše firma opět pokvete.
Pan Roberto stanovil 15denní lhůtu,
ve které se slečna Camila a Betty musejí rozhodnout.
Ne, já 15 dní nepotřebuju.
- Přijímám. - Milo.
Já taky.
O čem to mluvíš, Mario Beatriz?
Když to tak chtěl Robert, tak je to v pořádku. Věřím mu.
To se ti zavařil mozek nebo co?
Roberto je mrtvej, Mario Beatriz.
Ne.
- Jen přešel do jiné formy. - Ne.
Je tady s námi.
- Namaste. - Už to nehul, jo?
Pardon, ty jsi Maria Beatriz Valencia?
Ano.
Přijde mi, že už jsme se někde museli potkat.
Možná na nějaké párty na Ibize.
Ne, nemyslím si. Ne.
Hele, chceš podpořit návrh pana Mendozy,
aby byla paní Pinzonová novou ředitelkou.
Nemám ti to trochu líp vysvětlit, aby ses nad tím mohla ještě zamyslet?
Co?
- Já tomu rozumím. - Ano?
Nerozumím úplně moc věcem, ale vidím,
že chceš, abych podpořila tebe.
Jako tvoje sestra a poslední z Valenciových.
Co to děláte?
Vraťte se do práce,
protože za drbání vás neplatíme.
Tobě nic nenaúčtujeme, neboj.
- Tak šup. - Seš hrozně otravná.
Tak jako sorry.
Až budeš chtít slyšet drby, za mnou nechoď, jasný?
Co prosím?
Ano, stále poslouchám výkazy.
Betty by myslím byla dobrá.
A co se mých finančních zájmů týče, hodí se, aby Ecomoda dál produkovala.
Aby mi měsíčně dál chodily šeky.
Promiň, sestři.
Marge, řekni něco.
Nemůžu uvěřit, že bys mi to udělala.
Vím, že nemám právo rozhodovat.
Jen říkám, abyste Ignacia vzali v potaz
jakožto vedoucího finančního oddělení.
- Bože. - Fajn, souhlasím.
- Co? - A všichni budou spokojení.
Souhlasím, aby byla Betty ředitelka,
když bude tady Adonis moct být vedoucím finančního oddělení.
Taky souhlasím.
- Co že to děláš? - Ale ano.
- Ale... - Ano.
Vím, že nemám hlasovací právo nebo botox,
ale nezapomeňte, že jsem hlavní návrhář Ecomody.
Mám právo vyjádřit svůj názor.
Takže souhlasím.
Nebojte.
Já to nepřijmu.
Co prosím?
No sakra. To je...
Nebudu ředitelka Ecomody.
Ty to místo nepřijmeš?
Proč ne?
Není to fér vůči Armandovi.
Vždyť je ředitelem sotva dva roky.
Potřebuje víc času, aby Ecomodu zase správně nasměroval.
Proč to nepřijmeš, Betty?
- Vždyť jsi fakt dobrá. - Mario Beatriz, prosím.
- Jak jsi mi to mohla udělat? - Hele!
Kdo ti má rozumět?
Snaží se vyškrábat na vrchol a až tam budou...
Betty to místo očividně nepřijme.
- Cože? - Nána hloupá.
Pozor na jazyk, bloncko.
Neříkala jsem to, že jí to místo ředitelky nabídnou?
Ale jasně, vy mým hvězdám nevěříte...
Buď tohle, nebo Ecomoda zbankrotuje.
- Cože? - Co?
- Ne.
Ecomoda nemůže zbankrotovat. Co by pak bylo s mým důchodem?
Jsem svobodná žena se třemi dětmi. To se stát nesmí.
Musel bych začít docházet na terapie, nebo jít hibernovat někam do jeskyně.
Co by bylo s mým výletem do San Francisca na Pride?
A co by bylo s mým autem?
- Ne. - Ne.
Ne.
Freddy, co to děláš?
Marge, co to Robertovi přeskočilo?
Hele, Milu klidně zaučovat budu,
ale kvůli čemu?
Aby mě pak nahradila? Na to zapomeň.
Betty, nemusíš se rozhodnout hned.
Dej si na čas, ale promysli to.
Musím teda říct,
že máme docela štěstí, že se nebude Betty ochomýtat kolem.
- Jasně. - To samozřejmě máme.
Nechceš si to ještě rozmyslet?
Co třeba zajít na večeři?
- Šel bys? Zvu tě. - Dobře.
Co myslíš?
Takže?
Máme finální rozhodnutí?
Rozhodnutí zní, že nebylo rozhodnuto.
Vzhledem k novému rozdělení akcií pana Mendozy je jasné,
že 66,8 % zde přítomných akcionářů
s návrhem pana Roberta souhlasí.
A zbylých 33,2 %,
které představuje zde přítomná paní Valencia,
která operuje s akciemi svého zesnulého bratra,
návrh odmítá.
V současnosti lze shrnout,
že rozhodnutí závisí na paní Betty.
Už jsem to řekla a řeknu to znovu. Já to přijmout nemohu.
Myslíš jenom sama na sebe.
- To neříkej. - Ne?
Uvědomuješ si, že tohle je můj sen?
Že je to rodinný podnik
a my o něj kvůli tobě přijdeme?
Dík, Betty, fakt dík.
Obětovala jsem téhle firmě svoji rodinu!
Odstřihli jste mě a nebylo to fér.
A teď, když mě potřebujete,
čekáte, že se bez jakýchkoli skrupulí zase jen tak vrátím?
Omlouvám se,
pokud vás moje rozhodnutí zklamalo.
Proč to nepřijmeš?
Betty, firma tě potřebuje a my zrovna tak.
No přesně.
Pardon, děvčata, ale já nemůžu.
Proč nemůžeš?
- Betty, prosím. - Betty.
Pane.
Betty, přijmi to.
Neodcházej, prosím.
Není to vůči tobě fér.
Kdyby to znamenalo, že tě získám zpátky, sám se toho postu ředitele vzdám.
Když mě nechtěla sesadit Marcela, abys byl ředitelem místo mě,
tak kdo to byl?
Můj táta.
Když byl pryč, rozhodl se, že mi dá ještě jednu šanci.
Ale z toho videa myslím docela plyne,
že toho pak litoval.
Ale ty sis musela myslet,
že to byla Marcela, protože jsi viděla ten polibek.
Který se nikdy nestal, protože já jí to neoplatil.
Nevím, proč to udělala.
Bylo to absurdní.
Co mám udělat, abys mi uvěřila?
Opravdu jsi nechtěl zůstat s Marcelou?
Jak bych mohl?
Proč bych to dělal?
- Řekl jsi, že jsi ji opustil kvůli mně. - Ne.
Ne.
Ten večer jsme to přepískli.
Řekli a udělali jsme věci, které jsme nikdy neměli říct nebo udělat.
Ale vzpomínám si, že jsem ti řekl i něco moc důležitého.
Že jsi ženou mého života.
Žena mého života.
Co to děláš?
Za ty roky jsi ze mě udělala lepšího člověka.
A proto toužím jedině po tom,
abych mohl žít pro tebe.
Žít kvůli tobě.
A pokud k tomu svolíš,
tak žít s tebou.
Až se ten výtah otevře,
nadobro ode mě utečeš.
Tak se tomu snažím zabránit.
Beatriz.
Měj se, Lauro.
Ahoj, lásko.
Nepředstavíš mě?
Ahoj.
Beatriz Pinzonová Solanová.
Exmanželka tvého milého.
Co to mělo být?
Betty! Betty!
Betty!
Nikdy neuhádneš, co se zrovna stalo.
Ta právnička, co vypadá jak odhozená panenka,
zrovna jednu lípla Armandovi!
Betty! Betty, prosím.
Tak žena tvého života, jo?
Betty, prosím. Nedělej to zase.
- Já? - Ano.
Ano.
Beatriz, prosím. Majo se v Ecomodě stará o právní věci, nic víc.
Ne, očividně je to tvoje nová přítelkyně.
- Očividně. - Přítelkyně?
Ne! Jaká přítelkyně?
- Ne. - Ta, co jsi ji zrovna políbil.
Poté, co jsi líbal mě!
Ne, nepolíbil jsem ji.
Výtah se otevřel
a ta šílená ženská mi prostě dala pusu a já nevím proč!
Nerozumím tomu!
Beatriz.
Beatriz, prosím. Žádám tě z hloubi své duše.
Dlouho jsem se to snažil všechno napravit.
Všechno napravím, ale musíš mi věřit.
Miluju tě.
Miluju tě celým svým srdcem. Prosím, odpusť mi.
- Odpouštím ti. - Děkuji.
Ale v tomhle bludném kruhu už se dál motat nehodlám.
Ne, ale...
Ne, neodjížděj. Nechci tě ztratit.
Lásko, no tak. Prosím.
Jediné, na čem záleží, je co chci teď já.
- A proto... - A já se chci nechat rozvést.
Ne, no tak. Promluvíme si, lásko.
- Paní Betty. - Betty.
- Děkuji. - Tady, prosím.
Betty, neodjížděj takhle.
No tak, miláčku.
Lásko moje.
„V jakém jiném rozpoložení můžete začínat den,
„než v přesvědčení, že vám osud zase dá přes pracky a ukáže vám,
„že pokaždé, když začnete snít, se probudíte v pekle?“
„Osoba, která tohle dneska píše, je chabou sbírkou fragmentů,
„které kdysi bývaly ženou.
„Dnes už vím, že můj život je jen nekonečný kruh,
„kde se tragédie neustále opakují a s každým dalším kolem jsou krutější.
„Nikdy se nepoučím ze svých bolístek, ze svých minulých smrtí.
„Už nemám sílu znovu vstát.
„Nestojí to za to.
„A neříkám to jen proto, že se muž mých snů
„opět stal mým katem
„a odsoudil mě k samotě a bolesti.
„Historie se mi opakuje už od narození.“
„Betty.“
Maminko.
„Tento dopis ti píšu,
„protože nevím, jestli se dožiju tvých narozenin.
„Chtěla bych odejít...
„a vědět, že jsi šťastná,
„ale vidím na tobě smutek
„a to si nezasloužíš.
„Přestala jsi být sama sebou.
„Abys té rodině dokázala, čeho všeho jsi schopná.
„Nahodila jsi převlek důležité dámy
„a zapomněla sama na sebe.
„Vím, že nechceš být ženou v domácnosti jako já.
„A že nechceš přijít o svou rodinu.
„Kdysi ses tolik smála. Byla jsi šťastná.
„Skoro nic jsi neměla, ale byla jsi šťastná.
„Ještě není pozdě, zlatíčko.
„Buď zase sama sebou.
„Buď tou nejlepší z nich.
„Mojí Betty.
„Betty, kterou jsi vždy byla.“
Proč mi to děláte, pane? Co jsem provedla?
Nemá cenu, abys byla tak chytrá, když seš tak hrozně škaredá!
Ošklivka Betty, příběh pokračuje
Překlad titulků: Tereza Šplíchalová
Kreativní dohled Kristýna