Vyladěná pohovka.
Prozřetelnost boží nám navrátila
naši právoplatnou vůdkyni Beatriz Pinzonovou.
Dnes nastupuje ředitelka Betty! Konečně!
Pozor, paní ředitelka Betty.
Ferney?
Freddy Stewart. Už ode dne, co jsem ti nakupoval plenky.
- Freddy, podívej. - Ano.
- Odnes mi je prosím do dílny. - Jistě.
Vyzvedni ty ostatní, co jsem nechala na recepci, a zanes je do mé dílny.
Tvojí nebo Hugovy?
Díky moc. Jdeme.
Jejda. Milo?
- Milo? Milo? - Co to je?
Pojď, svezeme se výtahem. Tak šup.
Dobře, ona pojede výtahem,
zatímco já půjdu po schodech. S dovolením.
Ne.
Podívejte se, jaké stupidní návrhy ze mě padají.
Vůbec nemám slinu. Nemůžu se naladit.
Víte co? Beztak je to tím návratem ošklivosti do Ecomody,
a proto za mnou múzy a inspirace nemohou.
Dávej pozor, Nicolasi. Zdravím.
Ahoj, holky.
Ošklivka Betty, příběh pokračuje
VÍTEJ
Děkuji.
Betty, kde je moje jméno?
Mě nikdo transparentem nepřivítá?
Vracíš se do Ecomody, Nicolasi?
Moje jmenování byla první věc, co Betty ve své nové funkci udělala.
Na jakou pozici? Jestli se můžu ptát.
Ale samozřejmě.
Konzultant, poradce a rádce paní ředitelky.
- Omluvte mě. - Jdeme, Betty.
Uvařím ti kafe.
Tři výplaty. Tři výplaty a skutečná výkonná moc.
Povolte ty šaty.
- Dobré ráno. - Tady ji máme.
Ať jsou volné. Ať jsou...
Mils, neříkal jsem ti, že nemáš v dílně co dělat?
A už vůbec ne s tou s horkovzdušnou fritézou. Co to je?
- Hledám „horkovzdušná fritéza“. - Drahá, představ se.
Jmenuji se Aida, od zkratky AI, umělé inteligence.
Figurína na šití.
Umím americké i evropské číslování.
Ne. To je poslední kapka.
Sebrala bys mi tu radost,
když můžu modelky píchat do zadků špendlíky.
Jasně, má pěkné křivky,
ale na naši milovanou královnu, Auru Mariu, nikdy nedosáhne.
Udělej mi laskavost, Freddy.
Zrovna mi přišla zpráva od naší paní ředitelky.
Jsem žádán.
Asi potřebují nějakou radu. Omluvte mě. Zatím, Hugo.
- Slečno Milo. - Díky, Freddy.
- Měj se, Aido. - Měj se, Freddy Stewarte.
Snažím se o něco poetického, pěkného, o něco, co... Ano?
A ty mě vyrušuješ. Ticho.
- Nechceš pomoct? - Ne.
- Na haiku jsem machr. - Ne, děkuji pěkně.
- Děkuji. - Fajn, když nechceš, tak nechceš.
- „Snesl bych ti...“ - Hele, víš ty co? Mám...
- „Modré z nebe.“ - Takovou předtuchu.
Předtuchu, že každou chvílí
rozšířím řady nezaměstnaných v této zemi.
Betty, ale já fakt potřebuju kancelář.
Nicolasi, nebuď paličák. Nech si věci tady.
A ta chvíle nastala. Nestvůra přichází.
- Vchází můj kat. - Betty je tady?
- Víc Betty jak kdy jindy. - Nekecej.
A s... Tramtarará, Nicolasem Morou.
Fajn, uhni.
Betty, moc ráda vás zase vidím. I vás, pane Nicolasi.
- Jak se vám daří? - Dobře, díkybohu.
Jistým způsobem
je její návrat projevem lásky.
- V jídelně, že? - Ano.
Almojabanas a pandebono prostě nepočká.
Vypadá úchvatně.
Jistě, láska je spíš pocit nebo takový dojem,
ne nic, co by mohlo ovlivnit zrak. Nedá se vysvětlit,
proč ji máš radši s knírkem.
Chceš, abych se ti na to tvoje ušní, nosní, krční pořádně podíval?
Zatraceně, Calderone, na čem jsme se shodli?
Že dáš Betty pokoj. Je nedotknutelná.
- Já vím, chápu. - Dobře.
Jestli mě chceš vyhodit, prostě to udělej,
než to udělá Betty.
Kde mám své místo?
Na schůzce jsme se domluvili, že já, moi, budu navrhovat s tebou, toi.
Má smysl pro humor po Armandovi.
Hele, Mils, na tý schůzce
jsme se dohodli, že tě zaučím.
Bůh a já pracujeme sami.
Bůh mi dává inspiraci
a já vyzařuju světlo, kouzlo a život.
Jen bych se podívala na návrhy do té nové kolekce...
Fuj, mrňousi.
Jsem pověrčivý a svoje návrhy před vydáním nikomu neukazuju.
Už vůbec ne nějakému rýžovaru.
Hugo, všechno, co slyším, tak nahrávám a rychle se učím.
Fakt? Nauč se tohle.
Do Hugovy dílny máte zákaz vstupu.
Pěkný den.
„Šup, šup, mazej.“ Co je to?
- Jdeme, drahá. - Jsem ti v patách, drahá.
STAHOVÁNÍ
Sem patří špendlík. A po celé délce.
A tady sem. Tohle.
MARCELINA KANCELÁŘ
Na křídlech inspirace.
Kdybychom zašli dál...
BERTHIN POČÍTAČ
RECEPCE, DRUHÉ PATRO
Od této chvíle se spolu s Freddym
postaráte o prodejní oddělení a prodeje.
Uděláš ze mě prodejce? Půjdu na nižší pozici?
Taky jsem z toho samou radostí ponížen.
Pardon. Dovolte.
Děkuji, paní ředitelko.
Freddy, vidím tvůj potenciál.
Firma ti povýšení a nové příležitosti už opravdu dlužila.
Děkuji.
Nechci začít hyperventilovat, ale samou euforií ani nedýchám, skáču radostí.
Věř mi, tohle nové duo,
s mým drahým kolegou a přítelem Maritem Calderonem budeme úžasní.
Jako kdyby hráli Messi a Cristiano Ronaldo
za stejný tým.
Prodeje jen porostou.
Freddy, dáš nám prosím chvilku?
Jistě, samozřejmě.
Děkuji.
- Díky. - Zasloužil sis to, Freddy.
Uvidíme se v kanceláři, můj drahý kolego.
Chceš mě ponížit, že jo? O to tady jde.
Chceš mě veřejně ponížit.
Jde ti o odplatu.
Chceš mi vrátit, jak jsem tě tenkrát šikanoval.
Nezapomeň, že jsem nebyl sám.
Ale jasně, do toho druhýho ses zamilovala.
Víš co? Kdyby to bylo na mně, pomiloval bych se s ní tak, jak je.
Abys jí ukázal, že ji miluješ, že ji chceš.
Ale to je jedno. Jestli to bude takhle, tak já končím.
Posluž si.
Ale nezapomeň, že pokud skončíš,
nemáš nárok na žádnou kompenzaci.
Takže mě chceš ponížit a ještě si mě držet u těla
jako nepřítele v zajetí, že ano?
Gratuluju, Betty, na krutost jsi odbornice.
Ale musím se zeptat. Fakt si chceš udělat takového nepřítele?
Hele, Mario, kdyby to bylo na mně,
byl bys od Ecomody na míle daleko.
Nic si nezasloužíš.
Ale dám ti ještě jednu šanci.
Ber, nebo nech být.
Jaké to bylo? Mluv!
Jsem nový manažer prodeje,
takže prodeje konečně stoupnou,
protože Ecomoda bude mít úžasného obchoďáka
a jeho kolegu a přítele, Maria Calderona.
- Ne. - Kolego!
- Jako fakt? - Uvidíme se v kanclu.
Gratuluju!
To je nádhera.
Ať ti to nestoupne do hlavy, jasný?
To v žádném případě.
Stále budu stejně noblesní a pokorný člověk.
- Bertho. - Ano?
Dones mi do kanceláře kávu
s bezlaktózovým mandlovým mlékem a dvěma lžičkami cukru.
Třtinového.
Dále.
Malá pozornost.
Děkuji.
Od zastupitelstva Ecomody,
protože máme radost, že ses vrátila
a chceme tě přivítat.
A Mila?
Zůstala u Marcely.
Ano, slyšela jsem.
Proč jsi mi to neřekl?
Proč bych tě s tím měl otravovat?
Víš, jaká Mila je. Každý den mění názory.
Nechtěl jsem tě otravovat.
- Proč se přestěhovala k ní? - Jen malé nedorozumění.
- Bude v pohodě. - Jaké nedorozumění?
Byla u mě Majo.
- Advokátka Arriaga? - Ano, advokátka Arriaga.
Právní poradkyně, která nám zde občas vypomáhá.
Pracovali jsme na nějakých dokumentech
a zničehonic se to zvrtlo do vína a dalších věcí.
Do vína.
Ano. O půl deváté bych jí přece nenabízel sodovku.
Dali jsme si víno, abychom ulevili stresu, protože to bylo náročné.
A pak se jí to víno vylilo na halenku.
Víš, jak to chodí. Trochu si ji rozepla...
Jasně, protože se jí vylilo na její firemní tělo.
Strašlivé nedorozumění.
Mila si myslela to samé, protože to vypadalo... Utíral jsem ji.
Nedělal jsem nic špatného.
Snad nemyslíš, že mezi mnou a Majo něco je?
Nic s ní nemám, ani s nikým jiným.
Mám spoustu práce.
Nicolasi.
Jak je, Pati? Jak se máš?
Chtěla jsem tě pozvat dál, ale ty už ses rovnou usadil.
Nicolasi, budeš mě mít za blázna,
ale jakmile jsem tě spatřila... Já nevím.
Vybavila se mi ta noc,
kdy jsme spolu byli u mě doma.
Vzpomínáš?
- Byly to dva dny, Pati. - Dva dny?
Přesněji 48 hodin a 15 minut.
Máš to ale pamatováka! No jistě.
Tehdy jsem dělala asistentku ředitele.
A teď jsem manažerka HR.
Kdo by to byl řekl, Pati?
Co tím myslíš? Všechno proběhlo férově.
Víš, že jsem byla osm semestrů na ekonomce v San Marinu, Nicolasi.
Já vím. Ale nebylo jich šest?
Ne, dva jsem si dodělala.
Ale pak jsem se vdala za Pachita
a musela to zase přerušit.
Jasně, to tvoje manželství s tím staříkem.
Je to docela divný. A ne úplně v dobrým.
Vypadáš hrozně klidně.
Betty? Ředitelkou Ecomody?
A ty už nešéfuješ finančnímu.
Naše plány jsou zmařeny.
Ne, to vůbec nejsou, Marce.
Je tady, aby se věci hnuly.
Určitě odhalí i něco, co nás bude zajímat.
Neboj. V marketingovém budu o všem vědět.
Ale co? Co budeš dělat?
Věř mi.
Hele, Betty je beztak ublížená.
Bude se chtít mstít, že?
Proto musíme jednat rychle.
Ale zůstat pěkně v zákulisí.
Betty musí padnout.
A až padne ona, padne i Armando.
To přece chceš, že? Aby zaplatili za smrt tvého bratra?
Protože o to se snažím.
O spravedlnost.
Když už se tu vzájemně svěřujeme,
musím ti taky něco říct.
Nejsem v pořádku.
Opravdu se necítím dobře.
Potřebovala bych tvoji pomoc.
Abys mě ochránil.
Pati, cokoli potřebuješ, jsem ti k službám.
Rozkošné.
Vím, že s Betty budou padat hlavy.
Potřebuju, abys mě před ní pochválil, jak pěkně pracuju.
Pati, já tě pracovat nikdy neviděl.
Ale dovedeš si to představit.
Jistě, samozřejmě. Dovedu si představit spoustu věcí.
Ale jak pracuješ,
to si moc představit nedokážu.
Co kdybych ti to ukázala?
Protože Betty si sice může přijít pro mou hlavu,
ale moje tělo nikdy nedostane.
Marcelo, měly bychom si promluvit,
abychom si něco ujasnily.
Život chodí v kruzích, že?
Pamatuješ, že jsme stejný rozhovor měly i před lety,
když ses vrátila převzít vedení po té své proměně?
Tenkrát jsem se vrátila, abych mohla očistit svoje jméno.
Tentokrát se vracím proto,
abych měla blíž ke své dceři.
Opravdu?
A proto bydlí u mě a ne u tebe?
Podívej, Beatriz, vím, že spolu musíme pracovat,
ale měla bys vědět, že po tom, co se stalo Danielovi,
si od tebe už nikdy nic vzít nenechám.
Ty si pořád myslíš,
že jsem odpovědná za to, jak Daniel skončil?
Řekni to.
Řekni to nahlas.
Zemřel.
Nedokážeš to snad?
Udělala jsem, co jsem považovala za správné.
Tenkrát bylo správné,
abychom tebe a Armanda udali za všechno,
co jste v této firmě natropili.
To by bylo správné.
O Milu se neboj.
Se mnou jí nic chybět nebude.
Díky,
ale o naši dceru se postarám já a Armando.
Opravdu?
Protože Armando má plné ruce práce
s těmi svými povyraženíčky, jako obvykle.
A ty budeš doufám mít jako ředitelka víc času.
Času na svou dceru.
- To je jasné JBZ. - Co je JBZ?
Jeden by záviděl.
Záviděl za co?
Za to, že jsou tvoje návrhy mnohem lepší než ty moje.
Hele, akorát jsem na ně přidal potisk. Nic víc.
Ale celkový nápad a střih, ten je pořád tvůj.
A je úžasný.
Milo, máš opravdu talent.
Tvoje práce je úžasná.
Seš jako návrhářská mašina.
Mašina. Akorát děláš, že nejseš.
Hele, ty mašino, co uděláme s tímhle?
Co třeba vestu?
- Dobře. - Fajnovka.
- Super nápad. - Míň látky.
- Perfektní. - Tak jo.
- Jo, super. - Dobře.
Mrzí mě, že Hugo zas nechá naše návrhy zmizet.
No tak je neukážeme jemu, ale tvojí mámě.
Copak nejsi majitelka?
Tohle je pár návrhů, se kterými jsem přišla do nové kolekce.
Když se podíváš zblízka, všimneš si, že kreativně je to ten stejný koncept.
Jinými slovy, jde o maximalismus, trend se spoustou charakteru.
Betty, v dílně to popravdě docela dost skřípe.
Však znáš Huga a víš, jak těžký je s ním pracovat.
Neposlouchá a nechce slyšet o žádných nových nápadech.
Myslím, že jsem v New Yorku nasbírala spoustu nápadů.
A že přesně to Ecomoda potřebuje. Nové nápady.
Co myslíš?
- Zlatíčko, ty návrhy jsou skvělé. - Jo?
Fakt? Jako fakt?
Jako fakt.
Jsem ráda, že se ti líbí,
protože přesně to bych chtěla dělat.
A chtěla bych, abys věděla, jaký mám styl.
Abys mě poznala i z jiné stránky, jakože pracovní,
a viděla, jak pracuju.
A kdybys třeba mohla a kdybys chtěla,
mohly bychom spolu někdy vyrazit třeba na nákupy
a ukázala bych ti všechny nový trendy.
Vím, že máš hodně práce a...
Ne.
Asi na něco takovýho nemáš vůbec čas
a nakupování vlastně moc nemusíš, ale kdybys chtěla...
Zlatíčko, já bych moc ráda.
Já bych zase chtěla víc přispět do rodinného podniku.
Protože rodina je to nejdůležitější.
- A proto jsem tě chtěla... - Nazdárek.
Jak se máme, Camilko? A ty, Betty?
Proč pořád používáš ten gel?
- Vypadáš jak starouš. - Nech toho.
Děláte něco?
- Ne. - Ano.
Takže domluveno?
- Ano. - Jo?
- Jistě, zlatíčko. - Tak jo.
Tak pěkně pracuj.
Ta holka je jak tornádo.
Zrovna jsem jí chtěla říct, ať se vrátí ke mně.
- Proč jsi to neřekla, Betty? - Přerušil jsi nás.
Já už to nemůžu vydržet, pane řediteli.
Řeknu paní Pinzonové, co jste zrovna udělali. Ty a ty.
Já jsem dobrák! A nehodlám jít do vězení, to fakt ne.
Ne, Gutierrezi, kam to jdeš? Nikam nechoď.
- Uklidni se. O nic nejde. - S dovolením.
- Teď ne, Martico. - Pane, musím vytřít na záchodech.
- Já vám pak řeknu. Díky. - Panebože.
Gutierrezi, je to jinak.
Nejde o to, co jsme „my dva“ udělali. Kdepak.
Ale co jsme „my všichni“ udělali.
My všichni? Já to jenom podepsal.
Taky to chci říct Betty.
Fajn, tak to se všichni zbláznili.
Podívejte, pánové,
nezapomínejte na základní moudra.
Pravidlo číslo jedna. Gentleman nikdy nic nevyzradí.
Ne, to se tady použít nedá.
To platí u sexu a jiných srandiček, ale tady u toho ne.
Neskončil jsem, Gutierrezi.
Pravidlo číslo dva. Gentlemani kryjí jeden druhému záda.
Co to znamená?
Že do vězení nikdo nepůjde. Nikdo.
Tak co, Nicolasi, co říkáš na Ecomodu?
Zrovna jsem přistál,
ale jedno z mezipřistání bylo nadmíru inspirativní.
Neříkej mi, že sis domluvil kávičku s Patricií Fernandezovou.
Betty, je to silnější než já.
Uvidím ji a svět se mi roztočí před očima.
Nejsou to motýlci, ale nějaké mnohem větší zvíře.
Je to žena, se kterou bych chtěl jen tak sedět a debatovat o životě.
A třeba sledovat, jak rostou kaktusy.
Mimochodem, od koho jsou ty kytky?
Vyhoď je.
- Betty mi už nevěří. - Dobře.
A to ti právě teď připadá
jako to nejdůležitější a nejrelevantnější téma?
Když nám chybí 45 miliard pesos
- a ještě ty dolary? - Cože? Panebože.
To je ta částka, co dlužíme zaměstnancům,
nebo ta, co jste špatně proinvestovali?
Záleží na tom, Gutierrezi?
Pomohl jsi nám s tím, lítáš v tom taky.
Co to děláš? Zhluboka dýchej. Uklidni se.
No vidíš. Seš v pohodě.
Hele, promluvím s Majo, třeba nás z toho vytáhne.
A ty... Ty se uklidni, Gutierrezi.
Tati, proč jsi mi nezavolal, že přijdeš?
Má to být překvapení, zlatíčko. Začínáš svoje druhé období ve funkci.
Víš, že se mi to nelíbí.
Chtěl jsem tě překvapit obědem.
Džus mám nejradši.
- Voní to skvěle, tati. - Že jo?
Ale nemám čas. Mám moc důležitou schůzku.
- Betty. - Uvidíme se pak.
Promiň, Nicolasi, omlouvám se.
O všechno se postarej, ano? Musím běžet.
- Měj se. - Mějte se.
Jistě, paní ředitelko.
Betty, tvůj oběd!
Já se o něj postarám.
Pane Hermesi, to voní fakt dobře.
Asi vás mám den ode dne radši.
Přestaň mi podlézat, vyžírko.
Radši mi pověz, kam Beatriz Aurora tak spěchala.
Pane Hermesi, nedáte si kávu?
- U mě v kanceláři? - Ty máš kancelář?
- No jistě. Nahoru po schodech. - Ne. Po schodech?
Tak tedy výtahem.
Vzkažte prosím Martice, ať nám přinese kávu do kanceláře.
- Jednu nebo dvě? - Jednu, já si dám oběd.
Promiň, že to říkám,
ale když to nefungovalo napoprvé, nebude to fungovat nikdy.
Ale...
S Betty je to teď jinačí.
Není jako ostatní ženy.
Jak je možné, že jsi takový drahoušek? Jak?
Seš tak nevinnej.
Hele, i když spolu dva lidi dlouho žijí,
nikdy se doopravdy neznají.
Není to moc lichotivé, ale holt to tak je.
Dobrý den, vítejte.
Na někoho čekám.
To avokádo je vynikající.
To snad ne. To nemůže být pravda.
Proč mám takovou smůlu?
- Co? Co je? - Zrovna sem přišla.
- Kdo? - Betty.
- To je ona? - To je ona.
Vypadá úplně jinak.
Co se stalo?
Nechci o tom už vůbec mluvit, protože...
Dobře.
Tak o čem mluvit budeme? O jejím společníkovi, panu Ruizovi?
- Vše v pořádku. Děkuji. - Díky.
- Betty, tudy, prosím. - Jasně.
- Ne, tady. - Dobře.
- Ano. - Ano.
Betty, to ne. Nespouštějte ze mě oči.
On přišel s ní?
Váš bývalý je tady.
Ne, otočte se, má drahá. Dívejte se na mě.
Uděláme to diskrétně. Posaďte se, prosím.
- To je takový trapas. - Ne, to ne, Betty.
V klidu, nebojte.
Zdravím.
Když tvoje bývalka přijala to místo ředitelky,
bude si moct nechat akcie, co jí tvůj otec odkázal.
Armando, mluvím o něčem moc důležitém.
- Neposloucháš mě. - Nechci poslouchat.
Proč se smějou? Umíš to vysvětlit?
No dobře. Tak se měj.
Ne, pardon. Už poslouchám.
No dobře. Za dva týdny můžeš být rozvedený.
- Nechci se rozvádět. - Cože?
Ne.
Musíš se vypořádat s rozvodovými papíry
a pak pořešit následnictví,
jinak skončíš na ulici bez jakéhokoli dědictví.
Ty ji neznáš. O peníze jí nejde.
Armando, žena, kterou si bereš, a žena, se kterou se rozvádíš,
jsou dvě různé osoby.
A když už půjdeme k soudu,
nech mě prosím nechat zavřít i jejího stylistu.
Co?
To já půjdu sedět, abys věděla.
Proč to říkáš? Kvůli těm příspěvkům?
Neboj se, drahoušku.
To je pod kontrolou.
Hned jsem zpátky.
Víš co? Fakt si musím odskočit.
Hned se vrátím.
Povězte mi, pane.
Ví váš šéf, že obědváte s klienty?
VELIKOST XL
Ví.
Já jsem šéf.
Zaměstnanec i šéf firmy.
Proč musíte co chvilku obědvat s mojí ženou?
Betty mě požádala, abych váš rozvod urychlil.
Proč o ní nemluvíte
jako o paní Mendozové nebo paní Betty?
Pořád je to moje žena.
Doufejme, že už ne nadlouho.
- Vše v pořádku? - Ano, v pohodě.
Narazil jsem na prťavý problém.
- Opravdu? - Nic důležitého.
- Opravdu. - O co šlo?
To už myslím ani nestojí za řeč.
Co je k smíchu?
Budu hádat.
Smějete se, protože se s manželkou budeme rozvádět, že?
Život je nevyzpytatelný.
Smějete se něčemu, co je pro mě tragédie,
protože se mi rozpadá rodina.
Armando, nech nás na pokoji, ano?
Tohle s tebou nesouvisí.
Ta nádherná žena, co se mnou teď mluví,
je pořád moje manželka, pane.
Tak si ze mě prosím neutahujte.
Ano?
Pane Mendozo.
Slušně vás prosím, abyste držel uctivou vzdálenost.
Respektujte prosím moji klientku.
- Uklidněte se. - Jsem klidný.
Nedáte si trochu... Bylinkový čaj tady pro pána, prosím.
A tady pro pána pytlík s ledem.
- Armando! - Uvidíme, jak budeš vypadat bez zubů!
- Prosím, uklidni se! - Budeš bezzubák! Bezzubák!
Nechte mě!
- Číšníku. - Nesahejte na mě.
Zaplatím, prosím.
Bacha, ten oblek stál majlant!
Něco prostě budeš muset zásadně změnit.
A ty mi budeš muset zase začít říkat pane Armando.
Proto jsem ti chtěl doporučit ten emoční workshop,
aby ses naučil ovládat svoje rozpoložení.
Perfektní. Super.
Tak jo, bývalý ředitel přijde o paní ředitelovou.
Už je mi to jasné. Omluv mě.
- Freddy! - Ano?
Musí se po tom workshopu nosit boty bez ponožek?
Ne, to s tím nesouvisí.
Myslím, že už víš, náš drahý bývalý řediteli,
že jsem nový manažer prodeje v Ecomodě.
Naše milovaná paní ředitelka mě nedávno jmenovala do funkce.
Tak jsem se zastavil do Hugovy dílny,
aby mě náležitě oblékl.
Emoční terapie.
Jestli mi to pomůže získat Betty zpátky, udělám cokoli.
Klidně i workshop.
Myslím, že...
- No... - Jsou dost jiné.
- Ano. - Ano?
- Ano. Jsou... - Nelíbí se vám?
Přijdou vám příšerný.
- Ne, to ne. - Ne.
Mně se líbí. Jsou inovativní
a přesně to Ecomoda potřebuje.
- Je to jenom první... - Zdravím.
Myslela jsem, že nepřijdeš, Hugo.
Ne, přišel jsem vám oznámit jen jednu věc.
V téhle firmě je jen jeden člověk, který předkládá nové návrhy, a to jsem já,
tedy návrhář, jasný?
Snad jsem se vyjádřil jasně, protože nedovolím,
aby se mi tady cokoli dělo za zády.
Omluvte mě.
- Uklidni se, Hugo. Pojď sem. - Ne, Marge.
- Já se neuklidním. - Ale ano.
Ne, neuklidním se.
To, co tady provádíte, akorát zesměšňuje moje zkušenosti,
ale Hugo Lombardi si zaslouží respekt.
Nemůžete se ke mně začít chovat jako ke kredenci,
kterej nevíte, kam strčit. Rozumíme si?
Lombardi, já tu tvou scénu nechápu.
Všechno jednou skončí, tak to udělej důstojně.
- Tohle je směšné. - Hugo.
- Co? - Prosím.
Podívej se na ty návrhy. Jsou dobré.
Fajn, tak se podíváme. Dobré, říkáte?
Ten se mi nelíbí.
A ten se mi nelíbí.
Víš, proč se mi nelíbí, Mils?
Nemají žádný jednotný koncept,
žádný nápad, žádnou myšlenku.
Žádný hlas, který by něco vyjadřoval.
Vidím jen látky na látkách,
co řvou: „Jsem to ale ujetá.“
Betty, jestli chceš Ecomodu zbankrotovat,
vydej tu kolekci co nejdřív.
Omluvte mě.
- Milo. - Počkej, Camilo.
Takhle by to nešlo.
- Dáš nám prosím chvilku? - Samozřejmě.
Ne, nemyslím tebe, Hugo.
Ignacio.
Moc rád.
S dovolením.
Pati.
Ahoj. Podívej.
Pro tebe.
„Díky, že ses vrátila?“
Mně do života.
Díky, že ses mi vrátila do života, Pati. Podívej.
Nicolasi, to je milé.
A ta druhá věc?
Mluvil jsi o mně s Betty?
Neboj se.
Mluvil. Všechno je vyřešené.
Budeš v pohodě.
Nicolasi. Díky moc.
Ani nevíš, jak se teď cítím.
Jsem moc ráda, že se o mě tak pěkně staráš.
No dobře, Nicolasi. Ty květiny přijmu.
Ale nezapomeň, že jsem vdaná žena, Nicolasi.
Nedělej si naděje.
Co se tady děje?
- Nic, vůbec nic. - Vůbec nic.
Co to děláš, Patricio Fernandezová, s mými květinami pro Betty?
- No dovol? - Dovolím, jo.
- Co děláš? - Armando Mendozo.
Vypadněte!
Nenech se zmást, ty květiny jsou moje.
Dal mi je Nicolas. Sežeň si svoje vlastní.
A ráda bych ti připomněla, že v téhle firmě žádný řev netolerujeme.
Došel mi led.
Došla mi trpělivost. Nemám pro co žít.
Nemůžu nic říct, ani udělat. Taková nuda.
Taková nuda.
Máš ve zvyku chovat se k lidem hrubě,
ale to ti už tolerovat nebudu.
Od teď očekávám v Ecomodě respekt a pořádek.
Opravdu? Tak s tím pořádkem začni sama,
jelikož se ti celá firma za zády rozpadá.
O čem to mluvíš?
Posaď se, prosím. Posaď se.
Podívej, Betty.
Nevím, jestli už jste si s Armandem všechno předali.
Nevím, jestli víš o všem, co se ve firmě děje.
Ale jsem ochotný o tom poklábosit.
Chystáme se s přítelem sestěhovat k sobě.
Byli jsme na prohlídce nádherného domu
se zahradami jako ve Versailles.
Tak jsem začal počítat a uvědomil jsem si,
že když prodám svůj byt, vyjde mi to na půlku toho domu.
Takže co mě napadlo?
Že si vyberu příspěvky, na které mám podle zákona nárok,
protože tady dělám už dvacet let
a dal jsem týhle firmě všechno svoje světlo, kouzlo i život.
A když jsem se na ně šel zeptat, překvápko.
Co říkáš na to, Betty, že Ecomoda,
firma, ve které děláš ředitelku nebo paní ředitelku,
už dlouhou, ale opravdu dlouhou dobu
nevyplatila svým zaměstnancům příspěvky?
To musí být nějaký omyl.
Omyl, a to říkám s veškerou úctou,
je to, že ses do Ecomody vrátila.
Hele, Betty, já ty peníze prostě potřebuju.
Protože když je nedostanu a ty začneš dělat samé vytáčky,
což vím, že umíš, začnu křičet.
A Armando říká, že křičím jak šílená ženská.
Bude to takový kravál, že se celý svět dozví,
že tady v Ecomodě
okrádáte svoje zaměstnance.
Hezký večer.
Armando, prosím. Žádné další výmluvy.
Další lež už nezvládnu.
Proč nemá Hugo vyplacené benefity?
A ostatní zaměstnanci? Jsou na tom stejně?
Dej mi pár dní
a já to vyřeším, prosím.
Proč musíš všechno vždycky tak komplikovat?
Nevím. Možná na mě to místo ředitele
bylo prostě trochu moc.
Nebo jsem bez tebe úplná nicka, Betty.
Co se děje se zaměstnaneckými benefity?
Tři dny. Dej mi tři dny, prosím.
Nechci tě znovu zklamat, ano?
Prosím.
Armando, už to není jako při starém.
Musíš převzít odpovědnost za to, co jsi udělal.
Taky převezmu.
Převezmu. A víš proč?
Protože chci, abyste na mě ty a moje dcera mohly být pyšné,
i kdyby to mělo být jen jednou v životě.
Dva dny. Víc ani ťuk.
Pak zavolám akcionářům
a budeš to vysvětlovat jim.
Ošklivka Betty, příběh pokračuje
Překlad titulků: Tereza Šplíchalová
Kreativní dohled Kristýna