Pati, nechci ti ublížit.
Doufám, že to pochopíš.
Vím, že naše setkání mezi námi opět rozdmýchalo
hluboké city,
ale tohle nemůže jít dál.
Mám pro to tři důvody. Zaprvé, jsi vdaná.
Zadruhé, Ecomoda nepovoluje sexuální a romantické vztahy
mezi zaměstnanci.
A posledním důvodem je,
že jsi mě už jednou využila
a já mám křehké srdce.
O které není postaráno.
Betty, nech mě nacvičovat.
- Nicolasi, zníš jako zaseklá deska. - Ale já...
Jsi vynikající konzultant, ale herec...
Připravuju se,
až tohle všechno Pati jednou řeknu.
A bude to ten nejtěžší rozhovor v mém životě.
Rozumím.
Tak pokračuj, já musím do Ecomody.
A přestaň opakovat ty prázdné fráze.
- Madam, vaše klíče. - Děkuji.
Kdybyste cokoli potřebovala, jsem vám k službám.
- Díky. - Pati, nechci ti ublížit.
Ignacio, mluv. Co ode mě potřebuješ?
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
V podstatě jsem ti chtěl říct, že jsem viděl tvoje návrhy.
A líbily se mi.
Myslím, že si místo v dílně zasloužíš.
Chtěl bych spočítat, kolik by stála tvoje kolekce, jako mladé návrhářky.
Třeba dneska večer.
U večeře.
Takže mě zveš na rande.
Ptám se, protože jsi mi tvrdil,
že ty svůj osobní a pracovní život nemícháš.
Tak jak to je?
OCJ? O co jde?
Ne, nemíchám.
Ale kvůli tobě to pravidlo poruším.
V devět?
Super.
- Dobře. - Dobře.
- Pošlu ti adresu. - No dobrá.
Jsem Armando Mendoza Saenz.
Trochu hlasitěji. Chceme vás slyšet.
Jsem Armando Mendoza Saenz.
- Vítejte, Armando. - Vítejte, Armando.
Je mi něco přes 50,
teď čerstvě.
Jsem ženatý.
Ne, to je lež. Zrovna se rozvádím.
Dnes ráno jsem obdržel
rozvodové papíry.
Moje žena se se mnou nechce usmířit
a já se jí nedivím. Nejsem schopen
smířit se sám se sebou.
Jsem jako automat na zklamání.
Jde vám to skvěle.
Pro mého otce jsem byl ostuda.
Nejsem dost dobrým otcem pro svou dceru.
A Betty o takového manžela nestojí.
- Posaďte se, prosím. - Děkuji.
Chtěla jsem si promluvit...
Ale nejdřív vám něco dám.
To je moje výpověď.
Je zvláštní, že končíte zrovna teď.
Opravdu vám to přijde zvláštní?
STAHOVÁNÍ
Vysvětluji to ve své výpovědi,
ale klidně vám to mohu říct.
Nemohu nadále pracovat pro vaši firmu
a souběžně zastupovat Armanda v rozvodovém řízení.
Střet zájmů.
Ano, rozumím, proč se jedná o střet zájmů.
Výborně.
Zde je předvolání k jednání o smíření.
Já se usmířit nechci.
Je důležité, abyste přišla. To vám nakazuje zákon.
Je důležité, aby na vás byl spoleh,
abychom mohli postoupit dál.
Navíc, s Armandem nás čeká výlet, co nechceme odkládat.
Ještě mi řekněte, co jste mi chtěla.
Mým oblíbeným sportem je ubližovat lidem, které miluji.
Pravda je,
že jsem se zapřisáhl, že už nikdy v životě nezalžu.
A ani tento slib jsem nedodržel.
To je ono.
Přesně sem se chceme dostat. Hluboký nádech.
Utište své ego a nikam nespěchejte.
Není času nazbyt.
#NENÍ ČASU NAZBYT
Betty mi dala do večera čas, abych vše napravil.
A já nevím, co dělat.
Když s ní promluvím,
přijdu o ni.
A když nic neřeknu,
taky o ni přijdu.
- Mám pro vás mast. - Na co?
Vždycky ji mám u sebe, dala mi ji před lety maminka.
- Je senzační. Na... - Na co?
Ano, tady...
- Určitě ji někde mám. - Na co?
Je to mast... Ano, tady je.
- Je to bylinková mastička. - Ne, Betty.
- Na... Popáleniny. - Jistě.
- Ne, nedělejte si škodu. - Ale kdeže.
Ale kdepak.
Ne, namažte si to. Je vaše.
- Dobře, tak večer. - Jasně, kdy jenom chcete.
Navíc, tohle je notářské potvrzení,
že máme s panem Mendozou potíže.
Ano.
Taková ostuda.
Raději mi řekněte, co s tím smířením.
Co se děje, Betty?
Jestli si nejste jistá,
můžeme požádat o odklad.
Nebo to hned zastavit, kdybyste chtěla.
Nikdy jsem si nebyla jistější, že se chci s Armandem
nechat rozvést.
Ošklivka Betty, příběh pokračuje
Terapie je bytí. Terapie je láska.
Můj drahý a vážený kouči, jak jste na tom?
Vítejte, Freddy. Jdete akorát včas.
Poslechneme si Armanda, jak nám otvírá svoje srdce.
Ne, Armando už je uzavřel. Díky.
Perfektní.
Přinesl jsem k té příležitosti občerstvení.
Jelikož už neměli choripan, vzal jsem sýrové empanady
a hovězí empanady.
Nebojte, my všechno překonáme. Tak si hlavně berte.
Když se chystáte na ty empanady,
nebudu plýtvat vaším časem.
Kdepak.
To ne. Proč? Armando, to nějak vyřešíme.
Aby mohl proces pokračovat
a abyste získal kontrolu nad svými emocemi,
váš přítel Freddy bude vaším andělem strážným a terapií vás provede on.
- Moc se omlouvám. - Ale ne.
Betty.
Ne, nemáte se zač stydět.
Vím, jaké to je, ukončit letité manželství.
Věřte mi.
Já jen...
Vím, že jde i o něco jiného.
Armando má potíže.
V udržení tajemství jsem profesionál.
Armando dostal lhůtu, která dneska vyprší.
Ale vím, že jde o něco jiného a vážného. Znám ho.
Betty, můžu pomoct. Mám kontakty.
Nemusím být jen váš rozvodový právník.
Děkuji, Estebane, ale chci, aby mi to řekl do očí.
A chtěla jsem vás požádat,
prosím,
zda byste se nestal
právním zástupcem Ecomody,
hned ode dneška.
Betty, na mě se můžete spolehnout
naprosto v čemkoli.
Děkuji.
Kdybych si měl vybrat anděla strážného, tuhle věc bych si nevybral.
Tahle věc na sobě tvrdě dře a terapie mu nese ovoce.
Ano. Jasně, díky.
- A především vám chce pomoct. - Ano, ale...
Armando, Freddy se k vám teď připojí
na lekci zvanou „v cizích botách“.
Poslal jsem vám
informace o tom dnešním marketu.
Ano, drahoušku, máme je.
- Ale má to háček. - Jaký?
Přijďte včas, protože místa nikomu nedržíme.
Pověz mi něco. Bude tam ten od toho grilu?
Kdo? Pan Julio?
Ano, ten co dělá tak vynikající vyškvařený...
Bertho.
Ptám se jen kvůli tržbě.
Musí se toho hodně prodat, protože hudba a večírek a tak,
aby se utržilo hodně peněz, kde jsou potřeba.
- Jasně. - Ano.
UPOZORNĚNÍ ASTRO ESFERA
Já přijdu, protože je to na počest Inesity.
Moc milé.
Jupiter a Pluto jsou v souladu.
To znamená, že to večer bude úspěch.
Jinými slovy, všechno nám vyjde.
Pojď sem, Bertho. Obejmi mě.
Nebojte se, všechno klapne.
Co kdybychom se sbalili a vypadli?
- Auto je tady. - Jasně.
- Jenom jsem něco zapomněl. - Jasně.
- Hned jsem dole. - Dobře.
- Zdravíčko, jak se vede? - Pane Moro.
Jak se máte? Máte na večer nějaké plány?
Díky za nabídku, ale štěkáte na špatný strom,
- moje srdce už někomu patří. - Ale kdeže.
Jeff pořádá oslavu Inesitých narozenin,
aby vybral peníze pro svou čtvrť, a my vás zveme.
Děkuji, ale mám spoustu práce.
Bloncka tam bude taky.
Třeba se poštěstí.
Je takovej škrt, že snad přijde pěšky.
Šéfová.
Jak je?
Vidím, že tady byl pan právník přes rozvody.
Ano.
Nabídl se, že zjistí, co se děje s Armandem.
Super. To je vynikající.
Nepomohl by i mně?
Byl jsem u soudu.
Snažil jsem se něco zjistit, ale jako obvykle mi dali košem.
Nicolasi, cením si toho, že mi chceš pomoct,
ale chtěla bych, aby Armando přišel
a všechno mi to řekl sám.
Dneska se totiž u nás ve čtvrti pořádá market.
Na počest mojí babičky Inesity. Musíš tam být.
Poslal jsem ti všechno info.
Počkej. Dneska?
To nemám čas.
Milo, jak to? Proč? Ne.
Je to událost ve čtvrti, módní událost.
Nemůžeš odmítnout.
Proč bych nemohla?
To je překvapení.
Nechci ti ho zkazit.
Jeffe, mám ÚPR.
Mám úplně plný rozvrh.
Zlato, nedám to. Ale díkec.
Chceš, abych žadonil?
Tak já žadoním. Jsem na kolenou.
Jeffe, kotě, hni sebou. Čekáme.
Jasně, tomu rozumím. Taková holt láska je, že?
- Dělej! - Už běžím.
Slepá, hloupá, pitomá a dokonce ošklivá.
Dobře...
Klídek, nic se nestalo.
Doufám, že jsi připravená na naše dnešní rande.
Aha, opravdu?
No...
Domluvily jsme se, že spolu vyrazíme nakupovat.
- Ano. Jasně, dneska. - Ale jestli nemáš čas...
- Můžu jít sama, v pohodě. - Ne, miláčku, to ne.
Jenom něco málo dodělám a za pár minut můžeme vyrazit.
- Tak super. - Dobře.
Pospěš si. Máme co dělat.
- A co já? - Pusu pro strýce.
- Počkám venku. - Jasně, zlatíčko, hned jsem tam.
V žádném případě.
Freddy Stewarte Contrerasi, nenechám se obléknout jako žena.
Neoblékáš se jako žena.
Spíš jako transka.
- Transka? - Jako transformace.
Aby ses zkusil vcítit do Betty.
Dýchej.
Nádech dovnitř, výdech ven. Nádech, výdech.
Nedělám si z tebe legraci.
Není to žádný projev neúcty. Ale terapie mluví jasně, Armando.
Abys svou milovanou pochopil, musíš do jejích bot.
- Chápeš? - Budou mi?
Podívej se mi na nohy. Budou mi? Budou mi její boty sedět?
Nevidíš, že mám větší nohy?
- Nedělej si ze mě srandu, Freddy Stewarte. - Výsledky jsou zaručené.
Jakmile se přes to dostaneš, zvládneš jí říct, jak se cítíš.
Zvládneš povědět pravdu.
Fakt? S Aurou Mariou jsi to taky zkoušel?
No tak, Armando!
Teď se nebudeme bavit o minulosti.
O minulosti ne.
Kolik času jsi říkal, že máš? Tři hodiny?
Od teď dvě hodiny a 45 minut.
Co uděláme s Armanditem?
To netuším, Nicolasi.
Musím se nějak zabavit. Vyrazím si s Milou a vyčistím si hlavu.
Hlavně aby mi to uteklo, než se sem staví Armando.
Ano. Běž. To bude super. Bavte se.
- Dejte si zmrzku, všechno vyzkoušejte. - Jo.
- Já si zatančím si s tou nejošklivější. - Fajn, posluž si.
To bys byla ty, mimochodem.
Měj se. Zatím.
Necháš zvítězit svou pýchu,
nebo se k tomu postavíš jako muž a pohlédneš jí do očí?
Musíš tu svou velkou hlavu i používat.
Něco ti povím.
Tvoje důstojnost bude plně pod ochranou
tady tohoto prince.
Nikdo, absolutně nikdo se nedozví,
že ses převlékl za Betty.
Tak co, jdeme na to?
Tik tak, tik tak.
#NENÍ ČASU NAZBYT
Písek se přesýpá,
moji duši plní soužení.
Můžeme?
Zkus si to.
- Jako fakt? - Ano.
- Dobře. - Běž.
Fajn, tak ten proces zahájíme.
Klid, nestresuj se.
Uvolni se. Vyzkoušíme velikosti.
Perfektní.
Chceš pomoct?
- Co? Moc malé? - Sundej mi tu botu, chlape.
No vidíš. Teď tu druhou.
Co třeba tahle sukně?
Tady. To je ale kus.
Co říkáš?
- Nelíbí se mi. - Ne?
Vyzkoušej si to.
Zatoč se.
V Ecomodě jsem se naučil, jak kombinovat outfity.
Pěkné.
Není mi to. Je moc malé.
To je až moc.
- Přibral jsi. - No tak.
Koukni sem.
Tahle se mi líbí nejvíc. Jo, tahleta.
- Nahraju je. - Dobrý večer.
- Džus? - Díky.
- Zkus tuhle. - Nesahej na tu kravatu!
Ne, ta kravata musí dolů.
Vypadáš jak můj dědeček.
- Čekáš nějaký hovor? - Jen koukám, kolik je hodin.
Půl osmé.
Hodinku jsme procházely celý obchod,
kde sis nic nekoupila.
Jako osobní nákupčí nestojím za nic.
- To ne. - Tahle barva ti moc sluší.
Ale vybrala jsi mi skvělé věci.
Jenom to není můj styl, víš?
Ty žádný styl nemáš.
- Ale se sakem je to lepší. - Ne.
- Ta sukně ne, ale halenka je fajn. - Ta sukně taky.
Kecám. To víš, že máš.
Je to kombinace retra, grunge
a hipsterství...
Takový anti-styl, svým způsobem.
Takže už ti to nevadí.
Vzpomínáš, co jsi mi řekla?
Ten den
jsem řekla věci, co nebyly pravda, protože jsem byla naštvaná.
Ale ty doopravdy máš styl.
Je velice osobitý.
Velice Betty.
Velice tvůj.
Nejdřív působí divně.
Ale pohodlně.
Ale stejně by ses měla podívat do zrcadla, Alenko.
Tak jsi mi už roky neřekla.
Pamatuješ? Tvoje oblíbená knížka.
Četly jsme ji každý večer.
Ty a Armatínek.
A bílý králík, co dohání čas.
Nechápu, co tady děláme, Freddy.
Jsme tady,
protože tady jste slavili svoje první výročí,
vaše první výročí svatby, drahá Betty.
Neříkej mi Betty.
- Armando. - Pro tebe pane Armando!
Hrozně mě štveš.
Moc dobře víš, že tohle je součástí terapie.
Musíš se na ni naladit
a vcítit se do ní.
To je ten problém. Já netuším, jak se cítí.
Tak to prociť.
- Netuším, co si myslí. - Tak to promysli.
Už docela dlouho nevím, co si myslí a jak se cítí.
Jak myslíš, že se cítí právě teď?
- Myslím, že jí chybím. - Ne! Ne!
Ne, to je odpověď, kterou chceš slyšet.
Ta by se ti líbila. Takhle to nefunguje.
Musíš se do té postavy vžít,
pocítit něco skutečného,
- něco děložního. - Cože?
Jakože zevnitř.
Nikdy jsi mi neřekla, jak to s tátou bylo.
Není moc co povídat.
Jaký je ten milkshake?
HLASOVÁ ZPRÁVA
Betty, už jste s Milou skončily?
Řekl Armando něco?
Jdeš na ten market? Uvidíme se tam.
V pohodě?
Je to urgentní.
Jo, jenom něco s Ecomodou.
„Něco s Ecomodou“.
Jako obvykle.
Nesnášela jsem ty věci s Ecomodou, kvůli kterým jsi nemohla být doma.
Milo.
Ale už to chápu.
Chtěla bych se omluvit.
Řekla jsem ti ošklivé věci.
Vím, že děláš, co můžeš, Armando, ale proč se všechno pokazilo?
Řekni mi, přemýšlíš někdy nad něčím jiným,
než sám nad sebou?
Přemýšlíš někdy nad něčím jiným,
než nad svým vlastním úspěchem?
Na koho se snažíš udělat dojem? Koho se snažíš oslnit?
Svého otce? Roberta?
Tak k tomu ti dám dobrou radu.
Držíš si v životě duchy, kteří jsou pro nás nebezpeční,
protože jsou horší než ti, co kolem nás stále žijí.
Taky jsem to přehnala, ale jde o to...
Když vím, že bydlíš někde jinde...
Můžu ti něco říct?
Kdykoli.
Když jsme si zkoušely to oblečení,
zase jsem si přišla,
jako kdybychom se spolu vrátily do říše divů.
Zvu tě, mami.
Jo, zvu tě. Neřeš to.
„Mami“.
Pověz mi, Armando, jestli jsi v tomto životě schopen být někým jiným.
Jiným mužem.
Mužem, který naslouchá.
Nebo budeš stále stejný Armando?
Ten, který chce všechny překřičet.
Takový patriarchát.
Takový narcisismus, takový sexismus.
- Takové sobectví. - Cože?
Jak daleko hodláš ještě zajít? To mi pověz.
Dokud o tebe nepřijdeme?
Tak daleko chceš zajít?
Kdybychom...
se tohle...
naučili před 20 lety...
Kdybych tě býval poslouchal,
nelítali bychom v takovém průšvihu.
Chybí mi.
Mně taky.
Betty.
Moje královna.
Jak to jde? Opatrně, drahá.
Koho to tady máme?
Naše nádherné babičky.
Drahoušku.
Díky moc za ty šicí stroje.
Tvoje babička by byla nadšená.
Inesita byla nádherná.
Kdepak, madam, mně děkovat nemusíte,
protože tohle šlo ze srdce,
abychom dostáli všemu, co nám moje babička zanechala.
Proto to děláme. A hlavně s láskou, že jo?
Šmarja. Teto Yalile.
Tetičko Yalile.
- Jak to jenom říct. - Prostě to řekni.
Moc se omlouvám. Odpusť mi.
Nevšiml jsem si, že už se tak připozdilo.
Nadešel večer a už se nedostaneme dovnitř.
Musíš převzít odpovědnost za to, co jsi udělal.
Taky převezmu.
Dva dny. Víc ani ťuk.
Proč by to nemělo jít?
- Nádech, výdech. - Ty to nechápeš? Nechal jsem tam peníze.
- Výdech. - Klíče od domu.
A klíče od auta, krucinál, Freddy.
A oblečení. Nechal jsem tam všechno!
Chápeš to?
Takhle za Betty jít nemůžu! Jsem oblečený jako Betty, krucinál!
Neztrácej hlavu.
Jak ji mám krucinál neztratit? Zatraceně!
Freddy, prosím. Kdybych aspoň věděl, kde Betty je...
- Já vím, kde je. - Kde?
A to tam vyrazíme takhle?
Paní Betty.
Paní Betty, nečekal jsem vás tady.
Jak se máte? Vítejte.
Klidně mi tykej.
Je to čest, že tě tady máme. Betty.
Gratuluji k super události. Všichni tě tady očividně zbožňují.
Jak bychom ho mohli nezbožňovat?
Všem babičkám sehnal šicí potřeby.
Donutil rappery studovat.
A ti zpěváci, tak jejich oblečení taky navrhoval on.
Ty návrhy vypadají skvěle.
Jsem rád, že se ti líbí, Betty.
- Betty! - Vypadáš skvěle.
- Přišla jsi! - Jak to jde?
Díkybohu, že jsi přišla,
protože v taxíku sem to bylo peklo.
- Představ si tu cestu zpátky... - Neviděly jste Nicolase?
- Něco někde jedl. - Bude někde u jídla.
Někoho za ním pošleme. Neboj se, Betty.
Půjdu se převléknout. Zatím.
Utíkej, zlato. Mám pro vás místa.
Zarezervoval jsem je. Tak pojďte.
Tak pojďte. Tudy.
Mrkej na to pončo, Ines, co jsem navrhl na tvou počest.
Nestěžuješ si, co?
Teď se přátelíčkuju s běžnými smrtelníky
a kamarádím s ošklivkama.
Ines, kdybys někde kolem viděla válet mou důstojnost,
zvedni ji a opraš mi ji, ano?
Bravo!
Ne, to se mi nelíbí.
Zaplať za tágo, ty archanděli.
Armando, musíš vědět, že to co dělám, dělám z lásky
a s odhodláním a důvěrou,
kterou jsem si za ty roky v Ecomodě vybudoval.
- Jdeme. - Ano.
- Za každou cenu... - Ano.
Zdržuj, co to půjde.
- Musím s ní mluvit. - Ano.
#NENÍ ČASU NAZBYT
Bože na nebi, pomoz mi. Nechť naleznu slova. Ať to nějak dopadne.
Armando.
Všechno bude dobré.
- Vítejte. Dobrý večer. - Dobrý večer.
Hledám Ignacia Ortize.
Jistě.
Má tu dnes rezervaci, ale ještě nedorazil.
Dobře. Můžu počkat na baru?
- Samozřejmě. Poslužte si. - Díky.
Panejo.
Místo, deset z deseti.
Obsluha, slušná.
A na rande jdu se skutečným kusancem.
Ale víc vám neřeknu, protože je to osobní.
Potlesk pro moji babičku Inesitu, prosím.
Chci vám jenom říct, že všechny dnes utržené peníze
použijeme na výstavbu miniaturního fotbalového hřiště
a dětského hřiště tady ve čtvrti.
Než zapomenu,
musím se zmínit, že jsem tuto kolekci nenavrhoval sám.
Chtěl bych tímto poděkovat Mile Mendozové,
jejíž nestydaté koncepty byly nedocenitelnou pomocí.
Takže velký potlesk pro Milu Mendozovou.
- Dáte si ještě skleničku? - Ne, díky.
Nechtěla jsem být vůči tvému návrhu neuctivá,
ale nemůžu si pomoct.
Proč chceš, abych pro tebe začala pracovat teď?
Když už v Ecomodě nejsem?
Je to zvláštní.
Co máš za lubem?
Zatím ti mohu říct jenom to, že je pro tebe výhodné být na mé straně.
Já na strany nehraju.
- Ne? - Ne.
A kdybych si měla vybrat, vyberu si pokaždé Armanda.
Jak si přeješ.
Časem si uvědomíš, že jeden druhého potřebujeme.
Doufám, že pro tebe nebude příliš pozdě.
Musím se zmínit, že jsem tuto kolekci nenavrhoval sám.
Chtěl bych tímto poděkovat Mile Mendozové,
jejíž nestydaté koncepty byly nedocenitelnou pomocí.
Takže velký potlesk pro Milu Mendozovou.
- Betty. - Estebane, co tady děláte?
- Pozval mě Nicolas. - Nicolas.
Proč? Kde je?
Požádal mě o pomoc s tím, o co vlastně jde s Armandem.
Nemějte mu to za zlé, prosím.
Říkala jsem, že chci počkat, než se Armando ukáže.
A ukázal se?
Nechci říkat nic, co by nebylo vhodné.
Nevím, co si mám myslet.
Jsem unavená.
Betty, mám novinky.
S Ecomodou je to vážný, ale není to tak jednoduchý.
Jinými slovy, firma se topí v dluzích.
A víš, kdo ji zbankrotoval? Tvůj manžel...
- Co to má být? - Ale ne, jak bych to jen vysvětlil?
- Nevím, kdo... Freddy. - Ano, ale...
- Ty seš Freddy? - Ano, vysvětlím to.
Klídek, beru to tak, že máš další práci.
Radši vysvětli, co jsi to zrovna říkal.
Ne, nech mě být, chlape.
- No tak. - Nech mě být. Ne!
- To je dost... - Betty!
Jak bych to jen vysvětlil? No...
Freddy? Co to má být? Jak se tohle stalo?
Některé věci dávají smysl, ale nemají žádné vysvětlení.
Zrovna teď figuruji
jako apoštol lásky, má drahá Bertho.
Ne, Freddy.
Gratuluju, fakt že jo.
Pojď sem. Gratuluju.
No dobrá, to stačí.
Ne, ne, ne.
Ne. Jste moc blízko.
Chtěl bych ti upřímně říct,
že přestože bych si nic z toho neoblékl,
máš veliký talent. Rozumíš mi?
Dál ho rozvíjej.
A buď opatrný, s kým se zaplétáš.
Podívej se mi do očí. No tak.
Dál svůj talent rozvíjej a dojdeš velmi daleko, ano?
Betty!
To je Freddy.
- Freddy? - Ano.
Jak to jenom vysvětlit?
Tohle je neuctivé ke komunitě.
- Tak vysvětluj. - Ne.
- Vysvětluj. - Pane Moro!
- Pojďte sem. - Pane Moro.
Pak vybereme ty peníze, ano?
To bude tvoje práce.
Slibuju. Však uvidíme.
Překvápko!
Ty jsi přišla!
- Uvolnil se mi rozvrh. - Super.
Jenom je škoda, že jsi propásla tu přehlídku.
Kdepak, celou jsem ji viděla na tomhle.
Jo?
A? Líbila se ti?
TPZ.
Ne, počkej. Neříkej mi to.
Totální pecka, zlato!
- Konečně. - Gratuluju.
Dopadlo to úžasně.
Pojď, představím tě ostatním.
- Tak jo. - Hej, lidi!
Tohle je ta jedinečná a nenahraditelná Mila Mendozová.
- No hurá! - Nádhera.
- Jak je? Koukej. - To je super.
Co tohle?
- Nakonec z téhle látky? - No jasně.
Dopadlo to úžasně. Fakt koukám.
- Co ty na to? - Je to nádhera.
Jenom bych chtěla, aby mi pověděl pravdu.
Betty.
Pane Mendozo.
Ne, další modřinu nepotřebuji. Odcházím.
Ale ne, to není potřeba.
Nejsem sám sebou, když se zlobím. Omlouvám se.
- Stejně půjdu. - Omlouvám se.
Děkuji, Estebane.
Omlouvám se.
- Za co? Že jdeš pozdě? - Kéž by.
Kéž by to bylo všechno.
Všechno by bylo snazší.
Je načase, aby ses dozvěděla pravdu.
Udělal jsem spoustu věcí,
které nás dostaly do potíží.
Před pár lety to ve firmě moc nešlapalo.
To sama dobře víš.
Až posud.
Řetězce prostě vyhrávaly.
Musel jsem nějak vydělat.
Tak jsem použil, co jsme měli.
Zainvestoval jsem do aerolinek.
Vypadalo to
perfektně.
Fakt skvělý obchod. Nefalšovaný úspěch.
Ale během pandemie nic nelétalo.
Šlo to do kytek.
Abych to ustál, splatil všechno bance
a vůbec mohl do těch aerolinek investovat,
prodal jsem sklady Ecomody.
O zboží jsme nepřišli, protože platím pronájem, ale...
Abych utáhl pronájem,
musel jsem jít do minusu,
tak jsem na pár let přestal zaměstnancům vyplácet příspěvky.
Ale chtěl jsem to splatit, protože to byl parádní kšeft.
Ale v té chvíli šel dolar na trojnásobek.
Udělal jsem všechno, co jsem mohl, Beatriz.
Nedokázal jsem to napravit.
Moc se omlouvám.
Nemůžu tomu uvěřit.
Jak můžeš zanedbávat zaměstnance, kteří dali Ecomodě celý svůj život?
Pokaždé najdeš nový způsob, jak mi ublížit.
A pokaždé je to ještě horší.
Betty.
Tentokrát za to zaplatím sám.
Přísahám na všechno, co je mi svaté, že to všechno napravím.
Všechno, co jsem pokazil.
Začnu tím, že se svěřím do rukou spravedlnosti.
Ošklivka Betty, příběh pokračuje
Překlad titulků: Tereza Šplíchalová
Kreativní dohled Kristýna