‫פטי, אני לא רוצה לפגוע בך.‬
‫אני מקווה שתיקחי את זה הכי טוב שאפשר.‬
‫אני יודע שהמפגש שלנו עורר רגשות עמוקים‬
‫בינינו,‬
‫אבל הדבר הזה לא יכול לקרות.‬
‫יש לכך שלוש סיבות. דבר ראשון, את נשואה.‬
‫דבר שני, ב"אקומודה" אסור לנהל מערכות יחסים מיניות ורומנטיות‬
‫בין עובדים.‬
‫ודבר אחרון חביב,‬
‫כבר ניצלת אותי פעם אחת,‬
‫ויש לי לב שברירי.‬
‫לא התייחסו אליו יפה.‬
‫בטי, אני עושה חזרות.‬
- ‫- ניקולאס, זה נשמע כמו מוזיקת מעליות. - פשוט...‬
‫אתה יועץ טוב מאוד, אבל כשחקן...‬
‫אני מתכונן‬
‫לשיחה שתתנהל בשלב מסוים ביני לבין פטי.‬
‫שיחה קשה, הכי קשה בחיי, שלא תטעי.‬
‫אני מבינה.‬
‫תמשיך. אני צריכה ללכת ל"אקומודה".‬
‫תפסיק להאזין למוזיקת מעליות!‬
- ‫- גברתי, מפתחות המכונית. - כן, תודה.‬
‫אם תצטרכי עוד משהו, אני לשירותך, טוב?‬
- ‫- תודה. - פטי, אני לא רוצה לפגוע בך.‬
‫איגנסיו, תגיד, למה אתה צריך אותי?‬
- ‫- בוקר טוב. - בוקר טוב.‬
‫בעיקרון, רציתי להגיד לך שהסתכלתי על העיצובים שלך.‬
‫הם מוצאים חן בעיניי.‬
‫לדעתי מגיע לך מקום בסדנה.‬
‫אני רוצה לחשב את עלויות אירוע ההשקה שלך כמעצבת מתחילה.‬
‫אפשר לדבר על זה הערב.‬
‫נצא לארוחת ערב.‬
‫אתה מציע לי לצאת איתך.‬
‫אני שואלת כי אמרת לי‬
‫שאתה לא מערבב עבודה וחיים פרטיים.‬
‫אז תגיד לי,‬
‫מה נסגר? מה קורה כאן?‬
‫נכון, אני לא מערבב.‬
‫אבל אפר את הכלל הזה איתך.‬
‫בשעה 21:00?‬
‫מושלם.‬
- ‫- טוב. - טוב.‬
- ‫- אשלח לך את הכתובת. - טוב, בסדר.‬
‫אני ארמנדו מנדוסה סאינס.‬
‫דבר בקול רם. אנחנו רוצים לשמוע אותך.‬
‫אני ארמנדו מנדוסה סאינס.‬
- ‫- ברוך הבא, ארמנדו. - ברוך הבא.‬
‫אני בן חמישים ומשהו.‬
‫מלאו לי לאחרונה.‬
‫נשוי.‬
‫לא, זה שקר. אני בתהליך גירושים.‬
‫בדיוק הבוקר קיבלתי‬
‫את המסמכים.‬
‫אשתי לא מוכנה להתפייס איתי,‬
‫ואני לא מאשים אותה. לא הצלחתי‬
‫להתפייס עם עצמי.‬
‫אני מכונה אוטומטית שמוכרת אכזבות.‬
‫אתה בסדר גמור.‬
‫הבכתי את אבי.‬
‫אני אבא גרוע לבת שלי.‬
‫ובטי לא רוצה בעל כמוני.‬
- ‫- שבי, בבקשה. - תודה.‬
‫רציתי שנדבר...‬
‫כן, אבל לפני כן, רציתי לתת לך את זה.‬
‫מכתב ההתפטרות שלי.‬
‫מוזר שאת מתפטרת עכשיו.‬
‫זה באמת מוזר בעינייך?‬
‫הורדה‬
‫יש הסבר במכתב שלי,‬
‫אבל אגיד לך בלי בעיה.‬
‫אני לא יכולה להמשיך לייעץ לחברה‬
‫ולטפל בגירושים שלך מארמנדו בו זמנית.‬
‫ניגוד עניינים.‬
‫אני מבינה היטב שיש כאן ניגוד עניינים.‬
‫יופי, זה טוב.‬
‫הנה הזמנה לגישור בבית המשפט.‬
‫אני לא רוצה גישור.‬
‫חשוב שתבואי. זה דרוש על פי חוק.‬
‫חשוב גם שנוכל לסמוך עליכם‬
‫בהמשך ההליך.‬
‫חוץ מזה, לארמנדו ולי יש נסיעה שלא נוכל לדחות.‬
‫עכשיו תגידי לי את מה שרצית להגיד.‬
‫הספורט האהוב עליי הוא פגיעה באנשים שאני הכי אוהב.‬
‫למעשה,‬
‫נשבעתי לעצמי שלא אשקר שוב לעולם,‬
‫ואני לא מסוגל לקיים את ההבטחה הזאת.‬
‫זהו זה!‬
‫לזה אנחנו רוצים להגיע. בסדר, תנשום.‬
‫תשתיק את האגו שלך ותיקח את הזמן.‬
‫זמן הוא מה שאין לי.‬
‫זמן הוא מה שאין לי‬
‫בטי אמרה שאני צריך לפתור את הדברים עד הערב.‬
‫ובכנות, אני לא יודע,‬
‫כי אם אדבר איתה,‬
‫אאבד אותה.‬
‫ואם אשתוק,‬
‫גם אז אאבד אותה.‬
- ‫- יש לי משחה. - למה?‬
‫תמיד יש לי משחה שאימא שלי נתנה לי לפני שנים.‬
- ‫- היא נהדרת. היא ל... - למה?‬
‫כן, הנה היא...‬
- ‫- אני בטוחה שהיא כאן. - למה היא?‬
‫זו משחה... כן, הנה היא.‬
- ‫- זו משחת ארניקה. - לא. בטי.‬
- ‫- ל... לכוויות. - כן.‬
- ‫- לא, אל תדאגי. - לא.‬
‫אל תדאגי.‬
‫לא, תמרח אותה מתי שתרצה. היא שלך.‬
- ‫- כן, לערב הזה. - לא, מתי שתרצה.‬
‫חוץ מזה, זה כמו חותמת נוטריון‬
‫שמאשרת שיש לנו בעיה עם מר מנדוסה.‬
‫כן.‬
‫כמה מביך.‬
‫בעצם, תגידי, אנחנו הולכים לגישור?‬
‫מה קורה, בטי?‬
‫אם את לא בטוחה בקשר לצעד הזה,‬
‫אפשר לבקש דחייה.‬
‫או אם את מעדיפה, נוותר.‬
‫מעולם לא הייתי כל כך בטוחה לגבי הגירושים‬
‫מארמנדו.‬
‫בטי המכוערת, הסיפור נמשך‬
‫טיפול הוא הדרך להיות טיפול הוא הדרך לאהוב‬
‫מאמן יקר ונכבד, איך הולך?‬
‫ברוך הבא, פרדי. באת בדיוק בזמן‬
‫כדי להקשיב לארמנדו, שפותח בפנינו את ליבו.‬
‫לא, ארמנדו כבר סגר את ליבו. תודה.‬
‫מושלם.‬
‫קניתי כיבוד שיעזור לנו להתמודד עם האירוע הזה.‬
‫כיוון שלא נשאר כריך צ'וריסו, קניתי אמפנדס גבינה‬
‫ואמפנדס בקר.‬
‫תירגעי. אנחנו נעבור את זה, אז קדימה, בביטחון.‬
‫טוב, אם תאכלו אמפנדס וכו',‬
‫לא אבזבז את זמני על שטויות.‬
‫לא.‬
‫לא. למה? ארמנדו, אנחנו יכולים לפתור את זה.‬
‫כדי שההליך הזה יימשך,‬
‫וכדי שתשלוט ברגשות שלך,‬
‫אני מציע שחברך פרדי יהיה המלאך שלך, מנחה הטיפול שלך.‬
- ‫- סליחה שאני מתנהגת ככה. - לא.‬
‫בטי.‬
‫לא, אל תתביישי.‬
‫אני יודע היטב מה זה לסיים נישואים ארוכים.‬
‫את יכולה לסמוך עליי.‬
‫פשוט...‬
‫אני יודעת שיש משהו אחר.‬
‫ארמנדו בצרות.‬
‫אני שומר סודות במקצועי.‬
‫ארמנדו ביקש זמן, זמן שיסתיים היום.‬
‫אבל אני יודעת שקורה משהו חמור אחר. אני מכירה אותו.‬
‫בטי, אני יכול לעזור. יש לי קשרים.‬
‫אני לא מוכרח להיות רק עורך הדין שלך לגירושים.‬
‫תודה, אסטבן, אבל אני רוצה לחכות עד שהוא ייחשף בפניי.‬
‫רציתי לשאול אותך,‬
‫בבקשה,‬
‫אם אתה...‬
‫תרצה להיות עוה"ד של "אקומודה".‬
‫החל מהיום.‬
‫בטי, את יכולה לסמוך עליי‬
‫בכל מה שתצטרכי.‬
‫תודה.‬
‫המורה, אם הייתי בוחר מלאך, לא הייתי בוחר ביצור הזה.‬
‫היצור הזה עובד ללא הפסקה, והטיפול שלו נשא פירות.‬
‫כן. בסדר, תודה.‬
- ‫- והוא בעיקר רוצה לעזור לך. - אבל...‬
‫ארמנדו, אני רוצה שפרדי יצטרף אליך עכשיו‬
‫בתרגיל ששמו "בנעליים של".‬
‫שלחתי לכם לטלפון‬
‫את המידע על הבזאר שיתקיים הערב.‬
‫כן, מותק, קיבלתי.‬
- ‫- אבל אני חייב להגיד משהו. - מה?‬
‫אל תאחרי, כי לא שומרים מקומות לאף אחד.‬
‫תגיד, הבחור מהברביקיו יהיה שם?‬
‫מי? מר חוליו?‬
‫כן, זה שמכין חזיר צלוי מעולה...‬
‫ברטה.‬
‫אני אומרת את זה בגלל המכירות.‬
‫חשוב להביא דברים למכירה, המוזיקה והמסיבה וכל זה,‬
‫כדי לגייס כספים לשדות.‬
- ‫- בטח. - כן.‬
‫התראה אסטרו אספרה‬
‫אני באה בשביל המחווה לאינסיטה.‬
‫יפה מצידך.‬
‫צדק מסתדר בשורה עם פלוטו.‬
‫זה אומר שהאירוע הערב יהיה מוצלח.‬
‫במילים אחרות, כולנו נצליח.‬
‫בואי, ברטה, תני לי חיבוק.‬
‫אל תדאגו. כולנו נצליח.‬
‫אולי נתארגן ונלך?‬
- ‫- המכונית כאן. - כן.‬
- ‫- מותק, שכחתי משהו. - בסדר.‬
- ‫- אני כבר בא. - טוב.‬
- ‫- שלום. מה נשמע? - מר מורה.‬
‫מה נשמע? מר מורה, יש לך תוכניות הערב?‬
‫תודה על ההצעה, אבל את פונה לאדם הלא נכון,‬
- ‫- כי הלב הזה כבר שייך לאחרת. - לא.‬
‫ג'ף מארגן מסיבה ליום הולדתה של אינסיטה,‬
‫כדי לגייס כספים לשכונה, ואנחנו מזמינות אותך.‬
‫תודה. אני עסוק מאוד.‬
‫השחורדינית תבוא.‬
‫אולי יתמזל מזלך.‬
‫הוא כל כך קמצן, הוא בטח יבוא ברגל.‬
‫בוסית.‬
‫מה קורה?‬
‫אני רואה שעורך הדין בא להמשיך בהליך הגירושים.‬
‫כן.‬
‫הוא הציע לברר מה קורה אצל ארמנדו.‬
‫נהדר. אני חושב שזה נפלא.‬
‫הוא יוכל לעזור גם לי?‬
‫הלכתי לבית המשפט.‬
‫ניסיתי לברר דברים, אבל נפנפו אותי, כרגיל.‬
‫ניקולאס, אני מעריכה מאוד את הרצון שלך לעזור לי,‬
‫אבל אני רוצה לחכות שארמנדו יבוא‬
‫ויספר לי הכול בעצמו.‬
‫הערב יש לנו בזאר בשכונה.‬
‫חוגגים לסבתי אינסיטה. את חייבת לבוא.‬
‫שלחתי לך את כל המידע.‬
‫רגע, הערב?‬
‫לא, אני לא יכולה.‬
‫מילה, למה? לא.‬
‫זה אירוע בשכונה, אירוע אופנה.‬
‫אסור לך לסרב.‬
‫למה אסור לי?‬
‫זו הפתעה.‬
‫אבל אם אספר לך, אהרוס.‬
‫ג'ף, יש לי ל"מ.‬
‫כלומר, לו"ז מלא.‬
‫מותק, לא אגיע. אבל תודה.‬
‫את רוצה שאתחנן, נכון?‬
‫אני מתחנן בפנייך. אני על הברכיים.‬
‫ג'ף, מותק, בוא נלך. אנחנו מחכות.‬
‫ברור, אני מבין. ככה זה באהבה, נכון?‬
- ‫- בוא! - אני בא.‬
‫עיוור, טיפש, טמבל, אידיוט ואפילו מכוער.‬
‫שלו...‬
‫אופס.‬
‫תירגעי, זה בסדר.‬
‫אני מקווה שאת מוכנה לדייט שלנו היום.‬
‫באמת?‬
‫טוב...‬
‫אמרנו שנצא יחד לשופינג, שתינו.‬
- ‫- כן, ברור, היום. - לא, אבל אם את עסוקה...‬
- ‫- אלך לבד. זה בסדר. - לא, מתוקה, לא.‬
‫תני לי לסיים כמה דברים ונלך בעוד כמה דקות.‬
- ‫- טוב, אז... - טוב.‬
‫תמהרי, יש לנו לו"ז צפוף.‬
- ‫- שום דבר בשבילי? - נשיקה לדוד שלי.‬
- ‫- אחכה בחוץ. - כן, מתוקה, אני כבר באה.‬
‫אין מצב.‬
‫פרדי סטיוארט קונטררס, אתה לא תראה אותי בבגדי אישה.‬
‫אתה לא לובש בגדי אישה.‬
‫אתה רק תעבור טרנס.‬
- ‫- טרנס? - טרנספורמציה.‬
‫הרעיון הוא שתרגיש כמו בטי.‬
‫תנשום.‬
‫אוויר נכנס, אוויר יוצא. לשאוף, לנשוף.‬
‫לשאוף, לנשוף.‬
‫אני לא לועג לך.‬
‫אני לא מזלזל בך, ארמנדו, אבל המשימה הטיפולית ברורה.‬
‫אתה חייב להיכנס לנעלי אהובתך כדי להבין אותה.‬
- ‫- אתה מבין? - הן יתאימו לי?‬
‫תראה את כפות רגליי. הן יתאימו לי? הנעליים שלה יתאימו לי?‬
‫אתה לא רואה שהן גדולות יותר?‬
- ‫- אל תצחק עליי, פרדי סטיוארט. - התוצאות מובטחות.‬
‫ברגע שתעשה את זה, אתה תוכל להתוודות בפניה על רגשותיך.‬
‫אתה תוכל להגיד את האמת.‬
‫באמת? עשית את זה עם אורה מריה, נכון?‬
‫תקשיב, ארמנדו,‬
‫אנחנו לא נדבר כאן על העבר!‬
‫לא על העבר.‬
‫כמה זמן אמרת שיש לך? שלוש שעות?‬
‫מרגע זה, שעתיים ו-45 דקות.‬
‫מה נעשה עם ארמנדיטו?‬
‫לא יודעת, ניקולאס.‬
‫אבל אני צריכה להסיח את דעתי. אצא עם מילה, כדי לנקות את הראש.‬
‫אני רק רוצה שהזמן יעבור מהר עד שארמנדו יבוא לכאן.‬
‫כן. לכי. נשמע לי נהדר. לכי, תיהני.‬
- ‫- תקני גלידה, תעשי הכול. - כן.‬
- ‫- אני אישאר וארקוד עם המכוערת. - טוב, אני הולכת.‬
‫זאת את, דרך אגב.‬
‫ביי. להתראות.‬
‫האם תיתן לגאווה שלך להשתלט,‬
‫או שתתייצב מולה כמו גבר ותסתכל לה בעיניים?‬
‫אתה צריך להשתמש בראש הגדול שלך.‬
‫אני רוצה להגיד לך משהו.‬
‫הכבוד העצמי שלך יהיה מוגן לחלוטין‬
‫על ידי הנסיך הזה.‬
‫אף אחד, אבל ממש אף אחד,‬
‫לא ידע שהתחפשת לבטי.‬
‫נו, נעשה את זה?‬
‫תיק-תק, תיק-תק.‬
‫זמן הוא מה שאין לי‬
‫זכוכית, שעון חול קטן‬
‫מרעיל את נשמתי בסבל‬
‫נעשה זאת?‬
‫תמדדי.‬
- ‫- באמת? - כן.‬
- ‫- טוב. - קדימה.‬
‫טוב. בוא נתחיל בהליך.‬
‫תירגע. אל תתרגש, באמת.‬
‫פשוט תירגע קצת. אנחנו נמדוד בגדים שונים.‬
‫אהבתי.‬
‫רוצה שאעזור לך?‬
- ‫- מה? זה לוחץ? - תחלוץ את הנעל.‬
‫הנה, השנייה.‬
‫אולי נתחיל בחצאית הזאת?‬
‫זהו. איזה יופי.‬
‫מה דעתך?‬
- ‫- לא אהבתי. - לא?‬
‫תמדדי את זה.‬
‫תסתובבי.‬
‫אחד הדברים שלמדתי ב"אקומודה" הוא התאמת תלבושות.‬
‫אהבתי.‬
‫זו לא המידה שלי. זה לוחץ לי.‬
‫זה ממש מטורף.‬
- ‫- אתה שמנמן, אדוני. - היי, שמנמן?‬
‫תסתכל לכאן.‬
‫זאת האהובה עליי. כן, זאת.‬
- ‫- אעלה אותן. - ערב טוב.‬
- ‫- מיץ? - תודה.‬
- ‫- תלבש את זה. - אל תיגע בעניבה!‬
‫לא, אתה צריך להוריד אותה!‬
‫כן, זה מזכיר לי את סבא שלי.‬
- ‫- את מצפה לשיחה? - לא, אני בודקת מה השעה.‬
‫השעה 19:30.‬
‫הסתכלנו במשך שעה על חצי חנות,‬
‫ולא קנית שום דבר.‬
‫נכשלתי לגמרי כקניינית האישית שלך.‬
- ‫- לא. - כן, הצבע הזה יפה עלייך.‬
‫אהבתי את כל ההצעות שלך, באמת,‬
‫אבל זה לא הסגנון שלי, נכון?‬
‫אבל אין לך סגנון.‬
- ‫- אבל זה יפה יותר עם הז'קט. - לא.‬
- ‫- החצאית לא, אבל החולצה יפה. - כן, אבל גם החצאית.‬
‫שיקרתי. יש לך.‬
‫זה שילוב של רטרו, גראנג'‬
‫והיפסטר...‬
‫אנטי-סגנון, בערך.‬
‫אז זה כבר לא מפריע לך.‬
‫את זוכרת מה אמרת לי?‬
‫באותו יום,‬
‫אמרתי דברים לא נכונים כי כעסתי.‬
‫אבל יש לך סגנון.‬
‫סגנון מאוד אישי.‬
‫מאוד בטי.‬
‫מאוד את.‬
‫מוזר בהתחלה.‬
‫אבל נוח.‬
‫בכל זאת, את צריכה להסתכל במראה, אליס.‬
‫לא אמרת לי את זה כבר שנים.‬
‫את זוכרת? זה היה הספר האהוב עלייך.‬
‫קראנו אותו בכל לילה.‬
‫את ואבארמנדו.‬
‫והארנב שרדף אחרי השעון.‬
‫אני לא יודע מה אנחנו עושים כאן, פרדי.‬
‫באנו לכאן‬
‫כי זה המקום שבו חגגתם את יום השנה הראשון שלכם,‬
‫את יום הנישואים הראשון שלכם, בטי היקרה.‬
‫אל תקרא לי בטי.‬
- ‫- ארמנדו. - בשבילך, מר ארמנדו.‬
‫אתה מרתיח אותי!‬
‫אתה יודע היטב שזה חלק מדינמיקת הטיפול.‬
‫אני צריך שתתחבר אליה,‬
‫שתרגיש מה היא מרגישה.‬
‫זו הבעיה. אני לא יודע מה היא מרגישה.‬
‫אז תרגיש את זה.‬
- ‫- או מה היא חושבת. - תחשוב את זה.‬
‫מזמן לא ברור לי מה היא חושבת או מרגישה.‬
‫איך היא מרגישה עכשיו, לדעתך?‬
- ‫- אני חושב שהיא מתגעגעת אליי. - לא!‬
‫לא, זאת התשובה שאתה רוצה.‬
‫היית רוצה תשובה כזאת. זה לא עובד ככה.‬
‫אני צריך שתיכנס לדמות,‬
‫שתרגיש באמת,‬
- ‫- שתרגיש מהרחם. - מה?‬
‫כלומר, מבפנים החוצה.‬
‫לא סיפרת לי מה קרה עם אבא שלי.‬
‫אין מה לספר.‬
‫המילקשייק טעים?‬
‫הודעה קולית מניקולאס‬
‫בטי, סיימת עם מילה?‬
‫ארמנדו אמר משהו?‬
‫את הולכת לבזאר? נתראה שם.‬
‫הכול בסדר?‬
‫זה דחוף.‬
‫ענייני "אקומודה".‬
‫כמו תמיד.‬
‫תמיד שנאתי את כל ענייני "אקומודה" שבגללם לא חזרת הביתה.‬
‫מילה.‬
‫אבל אני מבינה.‬
‫אני רוצה להתנצל.‬
‫אמרתי לך דברים לא יפים.‬
‫אני יודע שאתה עושה כמיטב יכולתך, ארמנדו, אבל למה הכול חייב להשתבש?‬
‫תגיד לי, יש שעה כלשהי ביום‬
‫שבה אתה לא חושב על עצמך?‬
‫יש שעה כלשהי ביום‬
‫שבה אתה לא חושב על ההצלחה שלך?‬
‫את מי אתה מנסה להדהים? את מי אתה מנסה להרשים?‬
‫את אבא שלך? את רוברטו?‬
‫אם כך, אתן לך עצה.‬
‫יש בחיינו רוחות רפאים שמסכנות אותנו,‬
‫כי הן מרושעות יותר מהאנשים שחיים סביבנו.‬
‫הייתי קשוחה כלפייך, אבל זה רק...‬
‫הידיעה שאת גרה בבית אחר...‬
‫אני יכולה להגיד לך משהו?‬
‫תמיד.‬
‫כשמדדנו בגדים,‬
‫הרגשתי שוב ש...‬
‫שאת ואני חזרנו יחד לארץ הפלאות.‬
‫המשקאות עליי, אימא.‬
‫כן, עליי. אל תדאגי.‬
‫"אימא".‬
‫תגיד לי אם בחיים האלה, ארמנדו, תהיה מסוגל להיות מישהו אחר.‬
‫גבר אחר.‬
‫גבר שמקשיב.‬
‫או שתמיד תהיה אותו ארמנדו?‬
‫הבחור שצועק כדי לנצח בוויכוח.‬
‫כל כך הרבה פטריארכיה.‬
‫כל כך הרבה נרקיסיזם, כל כך הרבה סקסיזם.‬
- ‫- כל כך הרבה אגואיטיזם. - מה?‬
‫עד מתי תמשיך עם כל זה? תגיד לי.‬
‫עד היום שבו נאבד אותך?‬
‫עד לשם תגיע?‬
‫אם אנחנו...‬
‫היינו...‬
‫מגלים את זה לפני 20 שנה...‬
‫אם הייתי מקשיב לך...‬
‫לא היינו בבלגן הזה.‬
‫אני מתגעגע אליה.‬
‫גם אני.‬
‫לבטי.‬
‫למלכתי.‬
‫מה קורה? זהירות, יקירה.‬
‫תראו מה יש לנו כאן.‬
‫הסבתות המהממות שלי.‬
‫מתוקה.‬
‫תודה רבה על המכונות.‬
‫סבתא שלך תשמח.‬
‫אינסיטה, איזו יפה.‬
‫לא, גברתי, את לא צריכה להודות לי על זה,‬
‫כי אני נותן את זה ממעמקי ליבי,‬
‫כדי שנמשיך את המורשת שסבתי הותירה לנו.‬
‫בגלל זה אנחנו עושים את זה, ועם כל האהבה שבעולם.‬
‫וואו, דודה יאלילה.‬
‫דודה יאלילה.‬
- ‫- אדוני, איך אגיד את זה? - פשוט תגיד.‬
‫סליחה. סלח לי, אדוני היקר.‬
‫לא שמתי לב כמה מאוחר.‬
‫הערב ירד עלינו, ולא נוכל להיכנס.‬
‫אתה צריך לקבל אחריות על מה שעשית.‬
‫אעשה זאת.‬
‫יומיים. לא יותר.‬
‫למה לא נוכל להיכנס?‬
- ‫- לשאוף, לנשוף. - אתה לא מבין? השארתי שם את הכסף.‬
- ‫- לנשוף. - את מפתחות הבית.‬
‫את מפתחות המכונית, לעזאזל, פרדי.‬
‫את הבגדים שלי. השארתי שם הכול!‬
‫אתה לא מבין?‬
‫חוץ מזה, אני לא יכול להיפגש כך עם בטי! אני מחופש אליה, לעזאזל!‬
‫אל תתלוש שערות, אדוני.‬
‫איך אתה מצפה ממני לא לתלוש אותן? לעזאזל!‬
‫פרדי, בבקשה, אם לפחות הייתי יודע איפה בטי...‬
- ‫- אני יודע איפה היא. - איפה?‬
‫לא, אבל נלך ככה?‬
‫גברת בטי.‬
‫גברת בטי, לא ידעתי שתבואי.‬
‫מה שלומך? ברוכה הבאה.‬
‫תקרא לי בטי.‬
‫איזה כבוד לארח אותך כאן, בטי, באמת.‬
‫יופי של אירוע. נראה שהם אוהבים אותך מאוד.‬
‫איך אפשר שלא?‬
‫הוא סידר ערכות תפירה לכל הסבתות.‬
‫הוא גרם לראפרים ללכת ללמוד.‬
‫והזמרים ששם, הוא עיצב את הבגדים שלהם.‬
‫העיצובים האלה נראים נהדר.‬
‫אני שמח שאהבת, בטי.‬
- ‫- בטי! - את נראית נפלא.‬
- ‫- באת! - טוב, אז מה קורה?‬
‫תודה לאל שבאת,‬
‫כי סבלנו במונית שהביאה אותנו לכאן.‬
- ‫- תדמיינו את החזרה... - ראיתן את ניקולאס?‬
- ‫- הוא אכל איפשהו. - איפה שנמצא האוכל.‬
‫נשלח אליו מישהו. אל תדאגי, גברת בטי.‬
‫אני אחליף בגדים. נתראה עוד מעט.‬
‫לכי, מתוקה. הנה הכיסאות שלכן.‬
‫שמרתי אותם. בואו הנה.‬
‫בואו הנה, בבקשה. לכאן.‬
‫אינס, תראי את השכמייה שעיצבתי לכבודך.‬
‫את לא מתלוננת, נכון?‬
‫עכשיו אני מתרועע עם פשוטי העם,‬
‫ומתחבר עם הנשים המכוערות.‬
‫אינס, אם תראי את הכבוד שלי איפשהו, אני ממליץ‬
‫שתרימי לי אותו, טוב?‬
‫כל הכבוד!‬
‫זה לא מוצא חן בעיניי.‬
‫פני מלאך, תשלם לנהג המונית.‬
‫ארמנדו, שתדע שאני עושה את זה מתוך אהבה עמוקה,‬
‫ומתוך המסירות והאמון‬
‫ששררו בינינו בכל שנות עבודתנו ב"אקומודה".‬
- ‫- בוא. - כן.‬
- ‫- תשתדל ככל שתוכל... - כן.‬
‫למשוך זמן, כמה שיותר.‬
- ‫- אני צריך לדבר איתה. - כן.‬
‫זמן הוא מה שאין לי‬
‫אלוהים, עזור לי. שים בפי מילים. יהיה מה שיהיה.‬
‫ארמנדו.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
- ‫- ברוכה הבא. ערב טוב. - ערב טוב.‬
‫אני מחפשת את איגנסיו אורטיס.‬
‫אין בעיה.‬
‫הוא הזמין שולחן, אבל לא הגיע עדיין.‬
‫בסדר. אני יכולה לחכות בבר?‬
- ‫- כמובן. ברוכה הבאה. תיכנסי. - תודה.‬
‫וואו.‬
‫מיקום, עשר מתוך עשר.‬
‫שירות לקוחות, טוב.‬
‫והדייט שלי עסיסי במיוחד.‬
‫אבל לא אספר לכם עליו, כי זה אישי.‬
‫מחיאות כפיים לסבתא שלי, אינסיטה, בבקשה.‬
‫אני רוצה שתדעו שכל הכסף שגויס הערב‬
‫ישמש לבניית מגרש כדורגל קטן‬
‫וגן שעשועים לילדי השכונה.‬
‫לפני שאשכח,‬
‫חשוב לי לומר שלא עיצבתי את הקולקציה הזאת לבד.‬
‫ברצוני להודות ולפרגן למילה מנדוסה,‬
‫שעזרה לי המון עם הרעיונות הבועטים שלה,‬
‫אז בבקשה, מחיאות כפיים למילה מנדוסה.‬
- ‫- את רוצה עוד יין? - לא, תודה.‬
‫לא רציתי להגיב בחוצפה להצעה שלך,‬
‫אבל היא סקרנה אותי מאוד.‬
‫למה אתה רוצה שאעבוד אצלך עכשיו,‬
‫אף שאתה יודע שאני כבר לא ב"אקומודה"?‬
‫זה מוזר.‬
‫מהן הכוונות שלך?‬
‫לעת עתה, אני יכול לומר לך שעדיף לך להישאר בצד הזה.‬
‫אני לא בוחרת צדדים.‬
- ‫- לא? - לא.‬
‫ואם איאלץ לבחור, אבחר בצד של ארמנדו, ללא ספק.‬
‫טוב, כרצונך.‬
‫את תביני בעצמך שאנחנו זקוקים זה לזה.‬
‫אני רק מקווה שלא איחרת את הרכבת.‬
‫חשוב לי לומר שלא עיצבתי את הקולקציה הזאת לבד.‬
‫ברצוני להודות ולפרגן למילה מנדוסה,‬
‫שעזרה לי המון עם הרעיונות הבועטים שלה,‬
‫אז בבקשה, מחיאות כפיים למילה מנדוסה.‬
- ‫- בטי. - אסטבן, מה אתה עושה כאן?‬
- ‫- ניקולאס הביא אותי. - ניקולאס?‬
‫למה? איפה הוא?‬
‫הוא ביקש ממני עזרה בדברים שקשורים לארמנדו.‬
‫אל תנזפי בו, בבקשה.‬
‫אמרתי שאני רוצה לחכות עד שארמנדו יגיע.‬
‫הוא הגיע?‬
‫אני לא רוצה לשגות בדבריי.‬
‫אני כבר לא יודעת מה לחשוב.‬
‫התעייפתי.‬
‫בטי, יש לי חדשות בשבילך.‬
‫העניין הזה רציני. הוא לא פשוט כל כך.‬
‫במילים אחרות, החברה שוקעת בחובות.‬
‫יודעת מי הכניס אותה לחובות האלה? בעלך, ארמנד...‬
- ‫- מה קורה פה? - לא. איך אסביר לך?‬
- ‫- אני לא יודע מי... פרדי. - כן, אבל...‬
- ‫- אתה פרדי? - כן, אבל אוכל להסביר.‬
‫תירגע. אני מבין שזו עבודה נוספת.‬
‫אתה יודע מה? תסביר לי את מה ששמעתי הרגע.‬
‫לא, תעזוב אותי.‬
- ‫- בוא. - תעזוב אותי. לא.‬
- ‫- זה די... - בטי!‬
‫איך אוכל להסביר? טוב...‬
‫פרדי? מה זה? מה קרה לך?‬
‫יש דברים הגיוניים שאין להם הסבר.‬
‫כרגע, אני מתפקד‬
‫כמעין שליח של אהבה, ברטה היקרה שלי.‬
‫לא, פרדי.‬
‫מזל טוב, באמת. באמת.‬
‫בוא הנה. מזל טוב.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫לא.‬
‫לא. אתם ידידותיים מדי.‬
‫לא, אני רוצה להגיד לך, באמת,‬
‫למרות שלא אלבש אף אחד מהעיצובים האלה,‬
‫אתה מוכשר מאוד. אתה שומע?‬
‫תמשיך לתת עבודה,‬
‫ושים לב עם מי אתה מתעסק.‬
‫תסתכל לי בעיניים. קדימה.‬
‫אם תמשיך לעבוד ככה, תגיע רחוק, טוב?‬
‫בטי!‬
‫זה פרדי.‬
- ‫- פרדי? - כן!‬
‫רגע. איך אסביר את זה?‬
‫זה זלזול בקהילה.‬
- ‫- תסביר את עצמך. - לא.‬
- ‫- תסביר! - מר מורה!‬
- ‫- בוא הנה. - מר מורה.‬
‫ואנחנו נאסוף את הכסף, טוב?‬
‫אתם תטפלו בזה.‬
‫זו הבטחה. אנחנו נראה.‬
‫הפתעה!‬
‫היי, באת.‬
- ‫- הלו"ז שלי התפנה. - מגניב.‬
‫אבל חבל שפספסת את תצוגת האופנה.‬
‫לא פספסתי. צפיתי בה בטלפון.‬
‫כן?‬
‫נו, אהבת?‬
‫מל"ם.‬
‫לא, רגע, אל תגידי לי.‬
‫מדהים לגמרי, מותק!‬
- ‫- סוף סוף! - מזל טוב!‬
‫היא יצאה יפה מאוד.‬
‫בואי. אכיר לך את החבר'ה.‬
- ‫- כן. - חבר'ה!‬
‫אני מציג בפניכם את האחת והיחידה, מילה מנדוסה!‬
- ‫- סוף סוף! - יפהפייה!‬
- ‫- מה המצב? תראי. - אהבתי.‬
‫מה עם זה?‬
- ‫- בסוף השתמשתם בבד הזה? - כן.‬
‫כל העיצובים יצאו יפים. מרשימים.‬
- ‫- מה דעתך? - הם מרהיבים.‬
‫אני רק צריכה שהוא יספר לי את האמת.‬
‫בטי.‬
‫מר מנדוסה.‬
‫לא. אל תחטיף לי עוד אגרוף. אני אלך.‬
‫לא, אין צורך.‬
‫אני מאבד את זה כשאני כועס. סליחה.‬
- ‫- אני אלך. - מצטער.‬
‫תודה, אסטבן.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
- ‫- על מה אתה מצטער? שאיחרת? - הלוואי.‬
‫הלוואי שזה היה רק זה.‬
‫הכול היה קל יותר.‬
‫הגיע הזמן שתדעי את האמת.‬
‫עשיתי הרבה דברים‬
‫שהכניסו אותנו לצרות צרורות.‬
‫לפני כמה שנים, העסק היה בקרשים.‬
‫את יודעת את זה היטב.‬
‫שקענו עמוק.‬
‫החנויות הגדולות ניצחו בקרב.‬
‫הייתי צריך לייצר הכנסות איכשהו.‬
‫לכן השתמשתי בכל המשאבים שהיו לנו.‬
‫השקעתי בחברת תעופה.‬
‫העסקה...‬
‫הייתה מושלמת.‬
‫זו הייתה עסקה נהדרת. הצלחה מסחררת.‬
‫בזמן המגפה, כל המטוסים קורקעו.‬
‫הפסדנו הכול.‬
‫כדי לטפל בכול, לפרוע את החובות לבנק,‬
‫אפילו כדי להשקיע בחברת התעופה,‬
‫מכרתי את המחסנים של "אקומודה".‬
‫לא איבדנו אותם כי אני משכיר אותם, אבל...‬
‫כדי להשכיר אותם,‬
‫הייתי צריך להיכנס לחובות,‬
‫והפסקתי להפריש פיצויים לעובדים במשך שנתיים.‬
‫אבל עמדתי להרוויח מחדש את הכסף, כי זה היה הימור בטוח.‬
‫ובדיוק באותו הרגע, ערך הדולר זינק פי שלושה.‬
‫עשיתי כל מה שיכולתי, ביאטריס,‬
‫ולא הצלחתי לתקן את זה.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫איך יכולת להזניח את העובדים שהקדישו לחברה את חייהם?‬
‫אתה תמיד מוצא דרך לפגוע בי שוב.‬
‫ובכל פעם, אתה פוגע בי יותר.‬
‫בטי.‬
‫הפעם אף אחד לא ישלם במקומי את המחיר.‬
‫אני נשבע בכל היקר לי שאתקן הכול,‬
‫כל דבר רע שעשיתי.‬
‫אתחיל בכך שאסגיר את עצמי.‬
‫בטי המכוערת, הסיפור נמשך‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬