Co se děje? Co je, Beatriz Auroro?
Co se stalo?
Nemůžu najít druhou botu.
Botu.
Dávej pozor, krásko. Tady se krade všechno.
Kde je?
Čas vypršel, kamaráde.
Cacique, ještě chviličku. Prosím.
Pan ředitel je tygr.
Ano, ano, ano.
Takový trapas.
Chováme se jako puberťáci a venku se celý svět rozpadá.
Ecomoda bankrotuje,
musíme vyplatit zaměstnanecké benefity.
Máme samé problémy.
Beatriz, nestrachuj se, prosím.
Až se odtud dostanu, promluvím s panem Pascualem.
S kým?
S Pascualem. Představil mi ho Calderon, kvůli odkupu těch skladů.
No jistě, známý Maria Calderona. To mě vůbec nepřekvapuje.
- Odcházím. - Nechoď.
Ne, Beatriz, uklidni se, prosím.
Jak to děláte, že se vám dozorčí
nepletou do vašich záležitostí?
Víte, proč se mi říká Cacique?
Protože dokážu nechat zmizet jakéhokoli indiána.
Zmizet?
Zůstaň se mnou ještě chvilku. Prosím.
- Odcházím. - Betty.
- Nechci nic slyšet. - Betty.
- Paní ředitelko. - Stráže.
- Beatriz Auroro! - Stráže, pusťte dámu ven.
Díky.
Nemám botu. Kde mám botu?
- Jdeme. - Kam tak spěcháme?
- Proč jste mi vzali botu? - Prosím.
- Počkat. Ne, nechte mě. - O co jde?
Necloumejte se mnou tak.
- Za mě dobrý, pane. - Očividně.
Hele, poslouchejte.
Dám vám nějaký prachy a vy mi někam skočíte pro botu.
Slečno, dneska nikam nepůjdete.
Pojďte, prosím.
- Martinezi, jdeme. - Díkec, Milo. Fakt dík.
Hereckej výkon jak sviňa.
- Senzační výkon. Jdeme. - Umím chodit sama.
Kde mám auto?
- Moje auto. Kde je? - Na odtahovém parkovišti, slečno.
- Jdeme. - Takhle se tady říká parkovacím domům?
Ano. Kdo by to byl řekl.
Divný jméno pro parkoviště, ne?
Paní ředitelko, vždycky jsem vám hrozně moc fandil.
Moc si vás vážím.
Jsem nadšen, že jste se vrátila k moci,
protože světu je v ženských rukou ihned lépe.
Nastal čas, aby byly ženy opravdu slyšet.
Víte co, Gutierrezi?
Dřív nás muži jako vy nenechali ani promluvit.
Omluvte mě.
Je tam i postel?
Samozřejmě. Kompletně se vším, slečno.
Mrzí mě, že vám to letadlo uletělo.
Co?
Ošklivka Betty, příběh pokračuje
Vlasy.
Teď je nosím takhle.
Jistě. Hádám, že košili teď taky nosíte takhle.
O tu botu se nestarejte. Kdybych ji našla,
nechám vám ji v Ecomodě na recepci.
Otevřít.
Cacique, k vašim službám.
- Nashle. - Sbohem, Popelko.
Paní ředitelko.
Cacique, když jde tady všecko přes vás,
nemohl byste mi obstarat telefon?
Neříkal jste, že jste švorc?
Na kolik by to přišlo?
- Dobrý večer. - Zavolám ti zpátky, zlato. Počkejte.
Dobrý večer, paní Patricio. Promiňte.
Dcery pana Pachita vám tady něco nechaly.
Co tady dělá moje oblečení?
Co tady dělají moje věci?
Vysvětlíte mi, co se děje, pane Luisi?
Stavily se dcery pana Pachita a zanechaly nám instrukce,
že už vás tam nesmíme vpustit
a že nechaly vyměnit zámky.
- Že jo, Fabiancho? - Ano, pane.
Ale proč?
Kravky jedny.
Hlasová schránka. Po zaznění tónu zanechte vzkaz.
Tvojí prioritou je pomoct zaměstnancům Ecomody
a ne tatínkovi?
Výborně.
Ale chtěla bych, aby všichni věděli, že pokud se tátovi cokoli stane,
bude to tvoje vina.
Nemůžu uvěřit, že jsme v base.
Vy Mendozové to fakt umíte, udělat průser
a skončit v base.
Měj trochu úcty k mé rodině, ty kozo jedna.
Uklidněte se, nebo vás uklidním já.
Necháte nás spát, nebo potřebujete dostat lekci?
- Prosím? - Marce.
Hádej, co se mi stalo?
Zase jsem zapomněla klíče od bytu.
Opravdu?
Jsi si jistá, že za tím nebudou tvoje nevlastní dcery
a jejich kamarád zámečník?
Marce, jak tě to napadlo?
No nic, volám ti, že bychom mohly využít situace
a strávit chvilku spolu, abychom všechno dohnaly.
Hele, Patricio, vždyť víš, že u mě teď bydlí Camila.
Není tady místo.
Marce.
No a? Já si úplně vystačím
s gaučem, víc nepotřebuju.
Netlač na pilu, Patricio.
Sežeň si někoho jinýho a dej mi vědět. Čau.
Super. Dostala ses sem na noc. Máš konexe.
Ano.
Mám konexe. A ty očividně taky.
Manželská návštěva hned první den.
Takovej fofr.
Hele, musel jsem s Betty pořešit naši dceru.
A promluvit si o Ecomodě a celému tomu cirkusu, co jsem natropil.
Jo, to mi došlo. Ale pod peřinou?
Ne, Armando. Ne.
Jdeš na to špatně.
Jak ses mohl udat a nic mi neříct?
- Nechápu to. - Nedovolila bys mi to.
Musel jsem převzít odpovědnost za své činy,
za své problémy, splatit dluh.
Dobře.
Úmysly máš pěkné, ale tvoje strategie je dost mimo,
protože odtud s tím vůbec nic nenaděláš.
Jo no, ale hodně jsem nad tím přemýšlel, protože se tady nedá spát.
To je ono.
Jestli se chceš ještě někdy vyspat, dobře mě poslouchej.
Proběhne to následovně, ano?
Teď máme možnost zatáhnout tvoji kauci,
aby ses dostal ven a mohl pokračovat.
S tím ti můžu pomoct já.
- Děkuji. - Máš kliku, že mě máš.
Protože tvoje ex se možná stavila na manželskou návštěvu,
ale ta chudinka pak odcházela s výrazem brutálních výčitek.
Chuděrka.
Nebudeme si nic nalhávat, Armando.
Tvojí nejlepší možností jsem já.
To máš za to, Patricio, že nejseš dobrá nevlastní máma.
Podívejte se na mě, na blonďatou, nóbl sexy lvici,
kde jsem teďka.
Bylo to moc?
Bylo to fakt moc, dodělat si ten semestr v San Marinu?
Teď bys tohle nemusela řešit, Patricio.
Co je v těch dokumentech, Gutierrezi?
Dobře.
Hádám, že budou v nějaké složce, že?
Super.
Jdu dovnitř.
Svatá dobroto. Kdybys to tady viděl.
Vypadá to tady jako v chlívku, ne v kanceláři.
Ale nevím, co mě na tom překvapuje.
Ten bordel akorát odráží,
co se paní Pati odehrává v hlavě.
Počkej, Gutierrezi. Počkej.
Dám si tě nahlas,
tak moc nekřič, prosím.
Tak jo, jakou složku mám hledat?
Ano, ano. Je to v červené složce.
Ale nenapínej mě,
protože mám fakt brutální novinky.
Tak to vysyp.
Hádej, kdo přišel za ředitelem na manželskou návštěvu.
Gutierrezi, musíš na těch svých hádankách
ještě trochu zamakat.
Jasněže Majo.
Betty.
Přišla paní ředitelka.
Nekecej.
Zpátky za netvorem?
- Kolego. - Gutierrezi, ticho.
Díky. Už se to znovu nestane.
Ne. Čistý list.
- Už se to znovu nestane? - Aspoň do zítra.
Milo, nic není zadarmo.
To ne. Měli by nám říct, kdo byl tak laskav,
že nás z té díry dostal ven
a přinesl nám tyhle ošklivý křusky.
Milo, zeptej se ho sama. Máš tady frajera.
Kočka. Kočka jako vždycky.
Co tady děláš?
Přece nenechám Milu Mendozovou přes noc na policejní stanici.
Neboj, děkovat mi nemusíš.
Nechystala jsem se.
Nepotřebovala jsem zachránit, Ignacio.
- Jasně. - Jak jsi věděl, že jsme tady?
Nezavěsila jsi, takže jsem všechno slyšel.
Nic to nebylo. Co tam máš dalšího, Gutierrezi?
Žádné strachy.
Slečna Majo za ním přišla taky.
To jsou novinky, co?
No to jo.
Takže náš starý dobrý Armando je zpátky
a má to rozjeté na více frontách.
Chci slyšet všechny detaily.
No jasně. Majo to slušelo jako vždycky.
Dali si na čas a já celou dobu hlídal.
Je to docela sranda.
Budu potřebovat víc peněz, tohle není Hollywood.
Seš fakt miláček, cukrouši,
ale laskavě mi vrať klíče od auta,
protože můžu úplně v pohodě řídit.
- Opravdu? - Ano.
- Úplně v pohodě? - Ano.
To vidím.
- Jak chceš. - Díkec.
Ne. Díky.
Ať nás odveze on.
Dneska to stačilo, Milo.
- Veronico, nebuď... - Jedeme.
Ta se mi líbí. Ano.
Můžeme, nebo se zdržíš se svými novými kámoši?
Co se stalo?
Co to bylo? To snad ne.
Pati? To jsi ty?
Ahoj, Nicolasi. Jak se máš?
Dobře, Pati.
Jsem mile překvapený. Je od tebe moc pěkné, že voláš.
Stalo se něco, Pati?
Ne, vůbec nic. Jsem úplně v pohodě.
Fakt úplně nejvíc v pohodě, jako vážně.
Jen jsem ti chtěla říct, že pro mě naše setkání
bylo opravdu, ale opravdu výjimečné.
Ano, jasně. Taky jsem z něj byl nadšený. Super.
Ano. Jenom jsem ti to chtěla říct,
no a že jsem tě moc ráda viděla.
Jak jsem tě viděla tady v kanceláři,
tak se ve mně zase probudily určité city.
Armando.
Nezapomeň, že sedíš ve stejném vězení,
kde byl kvůli tobě a Beatriz zavražděn můj bratr.
Kdyby se ti poštěstilo to samé, byla by to boží spravedlnost.
Armando.
Tohle není noční můra,
ale stejně mi za tu tvou záležitost dlužíš, jasný?
Přísahám, že všechno splatím. Neboj, klídek.
O tom nepochybuju. Vůbec ne.
Ano. Ano, pane.
Vidím, že seš slušnej člověk.
- Já? Slušnej? - Ano.
Jediný problém je, že se spolu musíme
dohodnout, jak to vyřešíme.
Tady vždycky každej zaplatí.
Kdysi tady byl indián, co nechtěl platit,
a už tady není.
Moc bych tě chtěla vidět. Kéž by to šlo hned.
Samozřejmě, že ne zde v kanceláři. To ne.
Nesmíme riskovat, Nicolasi.
Musí to být někde jinde.
Ale jistě. Super, nádhera, perfektní.
Kde by to třeba mělo být?
Co někde v hotelu?
To je skvělý nápad,
ale já ještě nikdy v žádném nebyl, Pati.
Opravdu? Tomu se mi nechce věřit.
Mohli bychom naplánovat něco
noblesního, elegantního.
Pohodlného.
Co ty na to?
Ano, rozhodně souhlasím.
Řekni, kde mám být, a budu tam.
Pošli mi polohu a hned jsem tam.
Pati, vydrž chviličku.
Někdo mi volá. Nezavěšuj, prosím.
Dej mi chvilku. Jenom chviličku.
Haló?
Ne.
Haló? Betty, co se děje?
Ihned musíš přijet k mému tátovi.
Otázka života a smrti.
Fakt?
Zpomal, jsem nalitá.
Oni mě zabijou.
Milo.
Nikdo o tom nemusí vědět.
Máš naprostou pravdu.
Mohlo by to být naše maličké tajemství.
Já mám tajemství rád.
Já taky.
Ani jsem se nezeptala, jak jsi nás dostal ven.
Řekl jsem to tvým rodičům a ti mi pomohli.
Ignacio, nedělej si srandu.
- Ano. - Takže máma...
Proč bys volal mým rodičům?
Klídek, kecám.
Mám konexe.
Blbečku.
V klidu.
Dělal jsem si srandu.
Nejsem ta stejná Betty, co by se nechala oblbnout.
Betty, pardon, ale vypadáš pořád stejně.
Stejně jako když jsi ho poznala. Zas v tom lítáš až po uši.
Já se k Armandovi nevrátím.
Musím se soustředit na Milu a na vyplacení všech zaměstnanců.
Nemůžu se dostat do další šlamastyky.
Betty, podívej.
To si sice namlouváme, ale srdce je citlivý a nečestný orgán.
Lidé žijí dvojí život.
Tělo a duše.
Sodoma a Gomora.
Lidské tělo je slabé, Betty. Je slabé.
Ano, opravdu slabé a ďábel nikdy nespí.
Poslouchej, ty nemožnej skautíku.
Neměl by ses pomalu vydat domů
a nechat nás na pokoji?
Nebojte, pane Hermesi, jsem na odchodu.
Jen jsem si poslechl zážitky z vězení,
které mi přišly velice zajímavé.
Jsme si kvit.
Co prosím?
Nepřišel jsi.
Tamto.
Ano. Máš samozřejmě pravdu. Za to se omlouvám.
Ale je potřeba říct, že jsem nepřišel,
protože jsem řešil jeden problém.
Ne proto, že bych měl přítelkyni nebo něco s někým jiným.
Ale ty...
ty někoho máš, že?
- Já? - Ano.
Seznámil bys nás? Protože o nikom nevím.
Jeffa.
Jeffa?
Ignacio.
S Jeffem nic nemám.
- Ne? - Ne.
A navíc se mi líbí někdo jiný.
Kdo?
Ten, co přede mnou zrovna stojí a vytáhl mě z vězení.
Mám tady taxi.
Měj se.
Milo.
Co?
TAXAMETR
Měj se.
Tati, řešili jsme něco pracovního.
Pracovního? To mi nenamlouvej.
Já se postarám, aby to vaše manželství fofrem skončilo,
i kdybych kvůli tomu musel do Vatikánu,
tak mě laskavě poslouchej.
Nedovolím ti zůstat s tím křivákem.
Proč ostatní tak rychle odsuzuješ?
Ty nikdy nechybuješ?
Myslíš si, že jsi byl úžasným manželem, že jo?
Hele, tati, něco musíš pochopit.
Žiju tady, v tomhle domě,
ale jsem nezávislá žena.
Starám se sama o sebe.
Kdybych potřebovala papeže,
zajedu si za ním sama.
Děkuju ti za všechno, ale prosím tě,
já se budu rozhodovat sama.
Nepotřebuju, aby to někdo dělal za mě.
Uvidíme se zítra.
No slyšel jsi to?
Ještě že je Camilka tak klidná a vyrovnaná,
protože s jejíma rodičema...
- Ty seš opilá? - Byla jsem.
Byla jsem opilá.
Ale už nejsem.
Nedělám si srandu, Camilo. Táhne to z tebe.
- Kde je moje auto? - Co?
Je...
- Na odtahovém parkovišti. - Co?
Ne...
Máš ho zaparkované před barákem.
Bože.
Ty jsi řídila opilá?
- Málem jsem tě trefila. - Kde jsi byla, Camilo?
Marce, jenom jsem se byla projet s kámoškou, to je všechno.
Tvůj otec je ve vězení
a ty se někde projíždíš s kámoškou?
Volala jsem ti snad stokrát.
Chcípl mi telefon.
Ne.
Marce, zníš jako moje máma.
Betty, uklidni se.
Už to chápu.
Chápu, proč si tě táta nevzal.
Nebylo by to lehké, být tvoje dcera.
Netušíš, o čem to mluvíš.
Já, Panod Borář,
předseda odborářského svazu Ecomody,
nedopustím, aby v této firmě nadále pokračovaly nepřístojnosti,
jako je nevyplácení benefitů, špehování zaměstnanců,
nebo třeba to, že se sklady jenom tak prodaly.
Protože, soudruzi, pokud nezareagujeme,
tihleti draví oligarchové
nám za chvilku rozprodají barák pod nohama
a ani chviličku nezaváhají.
Hugo, promiň. Říkal jsi, že prodali sklady?
Komu je jako prodali?
Počkejte a uvidíte.
Pozor na tu bramboru. Potřebuje lásku.
Ne, prosím vás, musíte ta auta vyložit
a naložit další,
protože je musíme dodat do supermarketů na severu.
To se podívejme, koho tady máme...
Ne, počkej. Pardon. Než si potřeseme rukou,
chci ti ukázat něco fakt neuvěřitelnýho.
Tak ukazuj.
Podívej se na ni.
Má víc než dva klíčky. Víš, co to znamená?
- Ne. - Že příští sklizeň bude...
- Nádhera. - Gratuluju.
Doufám, že tobě pořádně klíčí ta věc s Ecomodou.
Samozřejmě, že ano.
Stejně jak ty brambory. Lepší to ani být nemůže.
Co budeme dělat?
Spojíme se proti nim.
Protože my jsme pracovní síla, soudruzi.
To my v Ecomodě všechno oddřeme.
Bez nás nic nemají.
Takže buď spojíme síly, nebo je po nás.
Tak pravím já, Panod Borář, muž, který mluví za utlačované.
Dobrá, děkuji vám.
Víš, že nejsem ničí bílej kůň.
No tak, Pascuale, to ne.
To zní hrozně škaredě.
- Co? Bílej kůň? - Jo, tohle.
Tak to není. Jsme partneři.
Pojďme si to říct narovinu.
Podepsal jsem za tebe tu smlouvu ke koupi skladů
a tys obstaral plánování a prachy.
- Ano. - Ale já tady jenom stojím
a pořád se nemůžu dočkat.
Čekám na to, co jsi slíbil.
Nejdřív ten korporát...
- A pak... - Co to má být?
Promenáda všech těch modelek přímo přede mnou,
jenom ve spodním prádle.
Klídek, ty draku. Brzo se dočkáš.
Jenom dál pěkně prodávej ty svoje fajnový brambory a šetři,
protože brzo z tebe bude akcionář Ecomody.
A pro ty modelky nebudeš prodejce brambor s klíčky,
ale pořádnej kořen.
Abych pravdu řekl, oboje mi vyhovuje stejně.
Dobře.
Vím, že trpíte,
že jste si od těch oligarchů vytrpěli neskutečný útlak.
- No tak hele. - Co?
Hugo, jako pardon, ale nenechme se unést nenávistí.
Rozhořčení nic dobrého nepřinese.
Souhlasím.
Hugo, musí existovat nějaké řešení.
Nevím, prostě to není takové drama, nekoná se žádná apokalypsa.
Ale kdepak, to teda koná. A víš proč?
Protože jsme v háji.
A když už mluvím o háji,
ani naše ředitelka, „To-se-mi-snad-zdá“,
nás z něj nevytáhne ven.
A víte proč?
Protože jí na nás taky nezáleží.
Tak počkat. To mu nevěřte.
Nepodceňujte ji.
Nezapomeňte, co už udělala.
Už jednou firmu zachránila.
A za ty problémy nemůže ona.
Může za ně Armando. A mezi nimi už nic není.
Tak to vám něco povím...
Hugoušku, kde jsou kamery?
Tady, tady a tam.
Tak to pojďte blíž.
Ještě blíž.
Měli byste vědět, že spali pod jednou peřinou.
Na stejném prostěradle...
- Cože? - Na stejných polštářích.
Bloncko, přestaň si tady o Betty vymýšlet.
Jo, laskavě.
Zmlkni, žirafo. To se tě netýká.
Mám to z věrohodného zdroje,
že včera večer spolu byli v jeho cele v jedné posteli.
Oni toho křiváka zatkli?
Jak to šlo ve vězení?
Ve vězení? Ne.
Dobře, musela jsem ho navštívit,
protože jsem potřebovala informace o situaci a...
Stalo se něco?
- Ne. - Ano.
Ano nebo ne?
- Ano. - Ne, kdepak.
Co se stalo?
Armando mi odpřisáhl,
že on ty firemní počítače nehacknul.
A znovu mi potvrdil, že ty sklady odkoupila nějaká korporace.
Cože?
Jestli pořád věříte Betty, jste akorát naivní,
protože v tom jede s Armandem Mendozou.
Celá je furt jako: „Ahoj, víš ty co?
„Hodně jsme se odcizili, nechci s tebou nic mít.“
Ale pak za ním běží na návštěvu.
Betty, řekni mu to. Už to vysyp.
Co?
O tom týpkovi, co s ním jednal.
Jo, tohle.
Nějaký Pascual.
Nějaký prodejce brambor nebo farmář.
A dostal se k němu přes Maria Calderona.
No jistě. Okamžitě s ním promluvím.
S Armandem?
- S Mariem, holka. - S Mariem.
No jistě, samozřejmě.
A ten nás dovede k tomu prodejci brambor.
Jdeme.
- To fakt závidím. - Co závidíš?
Nechtěla bych lézt do vězení a...
Je tady.
Tady ji máme.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
To je ale překvapení.
Dobré ráno.
Chci vám jen říct, že vám ty benefity vyplatíme.
Ano, Betty, my víme.
Ale co jsi to udělala? Potřebuješ pomoct? Co můžeme dělat?
Pracujeme na tom, tak vás jen prosím,
abyste zbytečně nepanikařili, ano?
Jistě. Nebojte.
Opravdu moc mě mrzí, co Armando udělal.
Co Armando udělal kdy? Včera večer?
To byl tak mizernej?
Chudáček impotent.
Neviděli jste Maria Calderona?
Ještě se neukázal.
Tomu by to v odborech taky neslušelo.
- V odborech? - Ano.
Představím se vám.
Panod Borář, a dneškem to začíná,
dnes se zrodil odborářský svaz Ecomody.
Tak se připravte,
protože takovou stávku jste ještě neviděli.
Armando Mendozo, neboli „Benefite“,
chtěl bych jen říct, že jsem smuten,
rozhořčen a nešťasten
z celé té situace kolem firemních benefitů.
Ale to mě neomlouvá z role tvého anděla strážného.
Takový závazek nelze porušit.
- Freddy... - Nelze převést.
- Freddy... - A nelze zaměnit.
- Freddy. - Co?
- Tohle nebude fungovat. - Klídek.
Od teď budu tvým novým duchovním terapeutem já.
Co kdybychom začali s terapií hněvu?
Nejdřív velký nádech.
A teď všechno ven.
Tahle terapie je super.
To je ono.
Slušná terapie.
Výborně.
Bravo. Vynikající.
A to jsme ani nezačali.
Kdo je teď na řadě?
Knírek nebo Čahoun?
- Čahoun. - Čahoun.
Omlouvám se, drahý Cacique.
Trochu jsem to s tím hněvem uspěchal.
Co kdybychom začali něčím jednodušším? Něčím noblesnějším?
Terapií lásky.
- Láska. - Výborně.
Jak tě mohla napadnout terapie lásky? Jako vážně.
Co mám dělat? Řekni, co mám udělat.
Co mám udělat.
Nech to na lidech.
My tady lásku potřebujeme, že ano?
Ale i po brutálním suchu
si tady aspoň někdo z nás vrznul, co?
Ty šikulo.
A má fakt širokej záběr.
Měl jednu ošklivku a jednu fakt sexy kočku. No zatraceně.
Tak povídej, jaký to bylo?
Povídej.
Nech těch blbin a nesahej mi na uši.
Nesahej mu na uši, chlape.
Nekřič na mě, jen dělám svou práci.
Nekřič na něj, krucinál.
Hele, mně je úplně fuk, kdo seš,
jestli nějakej náčelník, nebo co.
Tu kulku, co pro mě máš, tu nevystřelíš. Kdepak.
Dej mi pár dní, Čahoune,
a nebudeš se mýho železa chtít pustit. Kapiš?
Uděláme to takhle. Všichni se pěkně uklidníme a nadechneme.
Raz, dva, tři.
Stoupneme si do řady, ano?
Nevím, jak zjistili, co se včera stalo s Armandem.
Viděl jsi, jak se na mě dívali? Takovej trapas.
Je to docela zvláštní, protože...
Co když...
Beatriz, musím s tebou mluvit.
Promiň, nemám čas.
Tvůj osobní život je mi putna.
Chrápej si s Armandem, jak jenom chceš.
Ale v base? To fakt nemá úroveň.
Mám strach o Milu.
Spala u tebe?
Mila? Ne, u mě ne. Vždyť bydlí u tebe.
Vím, že bydlí u mě, ale včera večer přišla domů,
pohádaly jsme se, byla drzá a odešla.
Volám jí a nebere mi to.
Odešla s někým jiným? Čekal na ni někdo?
- Ne, odcházela sama. - To je divný.
Znovu už mě nikde nenechávej.
PŘÍCHOZÍ HOVOR
ZDE ZAČÍNÁ NOVÝ ŽIVOT
- Který to je? - Ano, Saul Gutierrez.
Pane řediteli! Řediteli.
Saul Gutierrez, ano.
Budeme se na vás těšit, pane řediteli.
Hlavu vzhůru.
Díky.
Přísahám, že ti to všechno splatím.
Všechno.
- Však samozřejmě. - Pane řediteli.
Vím, jak na to.
Pane řediteli.
Má paní. Má krásná paní.
Moje zachránkyně.
Hej, pane řediteli!
Ošklivka Betty, příběh pokračuje
Překlad titulků: Tereza Šplíchalová
Kreativní dohled Kristýna