Hvad? Hvad skete der, Beatriz Aurora?
Hvad skete der?
Jeg kan ikke finde min anden sko.
Skoen.
Forsigtig, smukke. De stjæler alt her.
Hvor er den?
Din tid er gået, mand.
Cacique, en gang til. En lille smule mere.
Min direktør er en tiger.
Ja, ja.
Hvor pinligt.
Vi opfører os som teenagere, mens verden falder fra hinanden.
Ecomoda går konkurs,
vi skal betale medarbejderne deres ydelser.
Mange problemer.
Beatriz, bare rolig.
Når jeg er ude, finder jeg hr. Pascual.
Hvem?
Hr. Pascual. Mario Calderón præsenterede mig for ham til lageraftalen.
Mario Calderóns kontakt. Det overrasker mig ikke.
- Jeg går. - Nej.
Nej, Beatriz, slap nu af.
Hvordan gør du det, uden at vagterne
har et problem med din forretning?
Ved du, hvorfor jeg hedder Cacique?
Jeg kan få enhver indianer til at forsvinde.
Forsvinde?
Bliv hos mig lidt. Vær sød.
- Jeg går. - Betty.
- Jeg er ligeglad med alt. - Betty.
- Fru direktør. - Vagt.
- Beatriz Aurora. - Vagt, åbn døren for damen.
Tak.
Min sko. Hvor er min sko?
- Kom så. - Haster det?
- Hvorfor tager du min sko? - Kom nu.
- Vent. Nej, slip mig. - Hvorfor det her?
Tag ikke fat i mig sådan.
- Jeg har det fint. - Det ved jeg.
Hør.
Jeg kan give dig penge, og du kan købe mig en sko.
Frøken, du går ikke herfra i aften.
Kom med mig, tak.
- Martinez, kom så. - Tak, Mila. Udmærket.
Udmærket skuespil.
- Godt gået. Kom så. - Jeg kan gå selv.
Hvor er bilen?
- Bilen. Hvor er bilen? - Bilen er ved beslaglæggelsen.
- Kom så. - Er det, hvad parkering hedder her?
Det er det nemlig.
Sært navn på en parkeringsplads, ikke?
Fru direktør, jeg har altid været stor fan af dig.
Stor beundring for dig.
Jeg fejrer, du er tilbage,
for verden er meget bedre i kvinders hænder.
Dette er tiden, hvor kvinder hæver stemmerne.
Ved du, hvad det drejer sig om?
Før ville mænd som dig ikke lade os tale.
Undskyld mig.
Er der også en seng derinde?
Naturligvis. Pakken indeholder alt, frøken.
Jeg er ked af, du missede dit fly.
Hvad?
Dit hår.
Jeg kan lide det sådan.
Du kan vist også lide at bære din skjorte sådan.
Tænk ikke på din sko, for hvis jeg finder den,
afleverer jeg den gerne ved Ecomodas reception.
Dør.
Cacique, til tjeneste.
- Farvel. - Farvel, Askepot.
Fru direktør.
Cacique, siden du tager dig af alt herinde,
kan jeg så få fat i en smartphone?
Du havde jo ingen penge?
Hvor meget taler vi om?
- Godaften. - Jeg ringer tilbage, skat. Vent.
Godaften, fru Patricia. Undskyld mig.
Hr. Pachitos døtre afleverede nogle ting til dig.
Hvad laver mit tøj her?
Hvad laver mine ting her?
Forklar, hvad der foregår, hr. Luis.
Hr. Pachitos døtre kom og sagde,
at du ikke længere må komme ind,
og de skiftede låsene til lejligheden.
- Ikke, Fabiancho? - Jo.
Men hvorfor?
Idioter.
Telefonsvarer. Læg en besked efter tonen.
Så din prioritet er at hjælpe Ecomodas ansatte,
før du hjælper min far?
Perfekt.
Jeg vil gøre det klart for alle, at hvis der sker min far noget,
så er det din skyld.
Tænk, at vi er i fængsel.
I Mendozaer elsker vist at komme i problemer
og ende i fængsel.
Vis respekt for min familie, frække pige.
Slap af, eller jeg beroliger jer.
Lader I os sove, eller skal jeg lære jer respekt?
PATRICIA FERNÁNDEZ, MOBIL
- Hallo. - Marce.
Gæt, hvad der skete.
Jeg glemte nøglerne til lejligheden igen.
Jaså?
Er du sikker på, at det ikke var dine steddøtre
og deres låsesmedven, der lavede numre igen?
Marce, hvordan kan du tro det?
Desuden ringede jeg til dig for at udnytte den her situation,
så vi kan tilbringe lidt tid sammen og få snakket sammen.
Hør, Patricia, du ved, Camila bor her hos mig.
Her er fyldt.
Marce.
Og? Det eneste, jeg beder om,
er en sofa, det er alt.
Stop dramaet, Patricia.
Find en anden, og giv mig besked. Ciao.
Godt. Du kom i fængsel om natten. Du har forbindelser.
Ja.
Jeg har forbindelser, og jeg ser, du har dine.
Et ægteskabeligt besøg første dag.
Wow.
Hvor hurtigt.
Jeg måtte tale med Betty om min datter.
Jeg måtte tale om Ecomoda og alt det rod, jeg efterlod.
Ja, det tænker jeg. Mellem lagenerne?
Nej, Armando.
Du gør alting forkert.
Hvordan kan du melde dig uden at fortælle det?
- Jeg forstår det ikke. - Du havde ikke tilladt det.
Og jeg må tage ansvar for mine ting,
mine problemer, gæld.
Okay.
Dine intentioner er vidunderlige, men din strategi virker ikke,
for du kan ikke gøre noget, mens du er låst inde.
Det har jeg tænkt meget over, for jeg kan end ikke sove herinde.
Derfor.
Hør, hvis du vil sove igen, så lyt til mig.
Situationen er følgende, okay?
Lige nu har vi mulighed for at betale din kaution,
så du kan sættes fri og fortsætte processen.
Det kan jeg hjælpe med.
- Tak. - Du er heldig at have mig.
For din eks måske aflægger dig et ægteskabeligt besøg,
men den stakkel kom ud med et brutalt udtryk af anger i ansigtet.
Den stakkel.
Lad os være ærlige.
Lige nu er jeg din bedste mulighed.
Det får du, Patricia Fernandez, for ikke at være en god stedmor.
Se på mig, en blond skønhed med klasse,
der har dette problem.
Var det for meget?
Var det for meget at afslutte dit semester i økonomi i San Marino?
Så du ikke skulle finde dig i det her, Patricia.
Hvad er der i dokumenterne, Gutiérrez?
Okay.
Jeg forestiller mig, det er i en mappe eller sådan noget, ikke?
Godt.
Jeg går ind.
Hold da op. Se det her sted.
Det ligner ikke et kontor, men mere en svinesti.
Hvorfor er jeg så chokeret?
Dette rod afspejler det forskruede hoved,
fru Pati bærer.
Vent, Gutiérrez.
Jeg sætter dig på medhør,
og tal venligst lavt.
Sig mig nu, hvilken mappe er det i?
Ja. Det er en rød mappe.
Lad mig ikke vente,
for det, jeg har at sige, er virkelig godt.
Sig det så.
Gæt, hvem der kom for at besøge hr. direktør.
Gutiérrez, jeg tror, du skal forbedre
dine gåder, ikke?
Klart, det var Majo.
Betty.
Fru direktør kom.
Nej.
Tilbagefald med monsteret?
- Undskyld. - Gutiérrez, stille.
Tak. Det vil ikke ske igen.
Nej. Tavlen er visket ren.
- Det sker ikke igen? - Før i morgen.
Mila, intet i livet er gratis.
De må fortælle os, hvem der gjorde os den tjeneste
at få os ud af dette hul
og give os disse grimme sko.
Mila, sig det selv til ham. Din kæreste er der.
Betagende, som altid.
Hvad laver du her?
Jeg lader ikke Mila Mendoza overnatte på en politistation.
Bare rolig. Du behøver ikke takke mig.
Jeg ville ikke takke dig.
Jeg behøvede ikke reddes, Ignacio.
- Ja. - Hvordan vidste du, vi var her?
Du lagde aldrig røret på, så jeg hørte det hele.
Det var ingenting. Hvad sagde du, Gutiérrez?
Bare rolig.
Frøken Majo besøgte ham også.
Hvad siger du så?
Okay.
Vi har den gamle Armando tilbage,
hvor flere afdelinger arbejder simultant.
Jeg vil høre den fulde rapport, tak.
Frøken Majo kom, smuk som altid, ikke?
Det tog lang tid, og jeg var der og vogtede.
Og historien er sjov.
Du må sende flere penge. Det er ikke Hollywood.
Hvor er du sød og betænksom,
men giv mig mine bilnøgler,
for jeg kan godt køre.
- Virkelig? - Ja.
- Kan godt køre? - Ja.
Det kan jeg se.
- Som du vil. - Tak.
Nej. Tak.
Jeg foretrækker, han kører.
Nok sjov for i dag, Mila.
- Verónica, vær ikke... - Kom så.
Jeg kan lide hende.
Skal vi? Eller bliver du hos dine nye venner?
Hvad skete der?
Hvad var det? Det er løgn.
Pati? Er det dig?
Hej, Nicolás. Hvordan går det?
Det går fint, Pati.
Sikke en overraskelse. Dejlig aften, du ringer til mig.
Er der noget galt?
Nej, ingenting. Jeg har det superfint.
Super, superfint, lad mig sige dig det.
Jeg ville fortælle dig, at vores genforening
var meget særlig, i hvert fald for mig.
Ja. Jeg syntes også, det var fantastisk. Vidunderligt.
Ja. Det ville jeg bare sige,
og at jeg syntes, det var dejligt at se dig.
At se dig her, på kontoret,
fik mig til, jeg ved det ikke, at føle ting.
Armando.
Glem ikke, at i dette fængsel
blev min bror Daniel dræbt på grund af dig og Beatriz.
Det vil være en guddommelig retfærdighed, hvis du får samme skæbne.
Armando.
Det er intet mareridt,
men du skylder mig stadig for det øjeblik.
Jeg sværger, jeg betaler for alt. Bare rolig.
Det tvivler jeg ikke på.
Ja.
Jeg kan se, du er en anstændig person.
- Mig? Anstændig? - Ja.
Det eneste problem er at blive enige om,
hvordan vi to skal ordne det her.
Her betaler alle.
Der var engang en indianer, der ikke ville betale,
og han er her ikke mere.
Jeg vil gerne se dig. Gid det var lige nu.
Selvfølgelig ikke her på kontoret.
Vi kan ikke risikere noget.
Vi må mødes et andet sted.
Ja. Lyder godt, vidunderligt, fantastisk.
Sig mig, hvad du tænker?
Hvad med et hotel?
Det er en rigtig god idé,
men jeg har aldrig været sådan et sted, Pati.
Virkelig? Nej, jeg kan ikke tro det.
Det kunne være en plan.
Det er stilfuldt, elegant.
Et behageligt et.
Hvad siger du?
Nej, jeg er helt enig.
Sig, hvor det er.
Send mig placeringen, så kommer jeg med det samme.
Pati, vent et øjeblik.
Jeg får et opkald. Bliv der.
Giv mig et øjeblik.
Hallo?
Nej.
Hej, Betty. Hvad så?
Du skal komme med det samme til min fars hus.
Det er liv og død.
Virkelig?
Sænk farten. Jeg er fuld.
De vil slå mig ihjel.
Mila.
Ingen behøver finde ud af det.
Du har fuldstændig ret.
Det kan være vores lille hemmelighed.
Jeg elsker hemmeligheder.
Også jeg.
Jeg spurgte ikke, hvordan du fik os ud.
Jeg fortalte dine forældre det, og de hjalp mig.
Ignacio, spøg ikke.
- Ja. - Så min mor...
Hvorfor ringede du til dem?
Jeg lyver.
Jeg har forbindelser.
Røvhul.
Slap af.
Det er en joke.
Jeg er ikke den Betty, som ville lade ham komme ind i mit hoved.
Betty, jeg beklager, men du ligner dig selv.
Som da du mødte ham. Du er lige så forelsket.
Jeg går ikke tilbage til Armando.
Jeg må fokusere på Mila og betale de ansatte.
Jeg kan ikke rode mig ud i mere.
Betty, hør.
Det er, hvad vi tror, men hjertet er et følsomt og bedragerisk organ.
Mennesker lever i en dualitet.
Krop og sjæl.
Sodoma, Gomorra.
Kødet er svagt, Betty.
Ja, meget svagt, og djævelen er ond.
Hør, dit forvirrede murmeldyr.
Er det ikke på tide, at du tager hjem
og lader os hvile?
Bare rolig. Jeg var på vej ud.
Jeg lyttede til Bettys historier fra fængslet,
som var interessante.
Så vi er kvit.
Undskyld mig?
Du brændte mig af.
Det.
Du har fuldstændig ret. Jeg beklager.
Men hør, jeg dukkede ikke op,
fordi jeg skulle løse et problem,
ikke fordi jeg har en kæreste eller noget med nogen.
Men
du har en, ikke?
- Jeg? - Ja.
Introducer os, for jeg kender ham ikke.
Jeff.
Jeff?
Ignacio.
Jeff og jeg er ikke sådan.
- Nej? - Nej.
Desuden kan jeg kun lide én person.
Hvem?
Ham foran mig, som lige fik mig ud af fængslet.
Min taxa er her.
Farvel.
Mila.
Hvad?
TAXAMETER
Ciao.
Far, det var et arbejdsmøde.
Arbejde? Hold nu op.
Du får mig til at fremskynde omstødelsen af ægteskabet,
selv hvis jeg skal tage til Vatikanet,
men hør på mig.
Jeg tillader dig ikke at forblive gift med en skurk.
Hvorfor dømmer du andre så hårdt?
Begår du aldrig fejl?
Du tror, du var en god ægtemand.
Hør, far, du må forstå én ting.
Jeg bor her, i dette hus,
men jeg er en selvstændig kvinde.
Jeg klarer mig selv.
Har jeg brug for en pavelig omstødelse,
skaffer jeg den selv.
Tak for det hele,
men jeg kan tage min egen beslutning.
Du skal ikke bestemme for mig.
Vi ses i morgen.
Sikke noget.
Det er godt, at Camilita er stabil og fornuftig,
for med hendes forældre...
- Er du fuld? - Det var jeg.
Jeg var fuld.
Men ikke mere.
Det er ikke sjovt, Camila. Du stinker.
- Hvor er min bil? - Hvad?
Den er...
- Beslaglagt. - Hvad?
Nej, altså...
I din gård, på din parkeringsplads.
Gud.
Så du kørte fuld hjem?
- Jeg ramte dig. - Hvor var du, Camila?
Marce, jeg kørte bare rundt med nogle venner, det er alt.
Din far er i fængsel,
og du kører bare en tur med en ven?
Jeg har ringet tusind gange til dig.
Batteriet i min mobil gik ud.
Nej.
Marce, du lyder som min mor.
Nej, Betty, nedton det.
Jeg forstår det.
Jeg forstår, hvorfor min far ikke giftede sig med dig.
Det ville have været svært at være din datter.
Du aner ikke, hvad du siger.
Jeg, Cindy Calixta,
formand for Ecomodas fagforening,
vil ikke tillade, at misbrug fortsætter med at ske i dette firma,
som for eksempel at blive efterladt uden goder, at blive spioneret på,
eller for eksempel at lagrene bliver solgt bare sådan.
Fordi, kammerater, hvis vi ikke reagerer,
vil disse røveriske oligarker
snart sælge dette hus med os stadig indeni,
og de vil ikke tøve.
Hr. Hugo. Har de virkelig solgte lagrene?
Ja. Hvem solgte de dem til?
Vent og se.
Pas på kartoflen. Hun mærker kærligheden.
Nej, jeg vil bede dig om at aflæsse alle lastbilerne
og fylde de andre.
Vi skal levere til alle supermarkederne i nord.
Se, hvem der er her, selveste...
Undskyld mig. Før jeg giver dig hånden,
vil jeg vise dig noget forbløffende.
Lad os se.
Se den her kartoffel.
Den har mere end to øjne. Ved du, hvad det betyder?
- Nej. - At den næste afgrøde bliver... Se.
- En skønhed. - Tillykke.
Jeg håber, du har øjnene der, på Ecomoda-problemet.
Selvfølgelig.
Ligesom dine kartofler er det bedre end nogensinde.
- Hvad skal vi gøre? - Hvad skal vi gøre?
Vi vil forene kræfterne.
Fordi, kammerater, vi er arbejdsstyrken.
Vi er Ecomodas sande arbejdsstyrke.
Uden os er de ingenting.
Enten forener vi kræfterne, eller vi synker.
Og jeg siger det, Cindy Calixta, en kvinde, der forsvarer de undertrykte.
Okay, tak.
Jeg er ikke galionsfigur for nogen.
Nej, Pascual, kom her.
Det er et grimt ord.
- Hvilket? Galionsfigur? - Ja.
Det er vi ikke. Vi er partnere.
Lad os sige det, som det er.
Jeg skrev under, så du kunne købe de lagerbygninger,
og du lagde din hjerne og penge i dem.
- Ja. - Men som du kan se her,
er jeg stadig nervøs.
Og venter på det, du lovede.
Først, selskabet...
- Derefter... - Hvad sker der her?
At se alle de modeller, der går catwalk foran mig
i deres undertøj.
Nej, slap af. Det vil ske meget snart.
Bliv ved med at sælge dine storøjede kartofler, og gem dine penge,
for snart er du aktionær i Ecomoda.
Alle modellerne vil ikke kalde dig en kartoffelsælger.
De vil kalde dig "far".
For mig er "kartoffelsælger" eller "far" det samme.
Okay.
Jeg ved, I lider,
al den undertrykkelse, I må udholde fra disse oligarker.
- Okay. - Hvad?
Undskyld mig, hr. Hugo, men lad os ikke blive revet med af had.
Vrede er aldrig en god rådgiver.
Enig.
Der må være en løsning.
Lad os ikke være så dramatiske, så apokalyptiske.
Nej, vi er apokalyptiske. Ved I hvorfor?
Fordi vi ligger i rendestenen.
Og apropos rendestene
vil ikke engang vores direktør, "jeg har mareridt om Jeannie,"
få os ud af det her.
Ved I hvorfor?
Fordi hun også er ligeglad med os.
Nej, vent. Tro ikke på ham.
Forklejn hende ikke.
Husk, hun har en fortid.
Hun har reddet firmaet én gang.
Problemet er ikke hende.
Det er hr. Armando, og der er intet mellem dem.
Hør her...
Huguito, hvor er kameraerne?
Der, der og der.
Så kom tættere på.
Kom tættere på.
Lad mig fortælle jer, at de deler samme tæppe.
De samme lagner...
- Hvad? - De deler puder.
Falske Blondine, hold op med at vidne falsk om Betty, okay?
Ja, ærligt.
Hold kæft, giraf. Det handler ikke om dig.
Jeg ved fra en troværdig kilde,
at de delte seng i går aftes i hans celle.
Så de anholdt den skurk?
Og fængslet i går aftes?
I går aftes?
Fint. Jeg var nødt til at besøge ham
for at få information om situationen, for at...
Er noget galt?
- Nej. - Ja.
Ja eller nej?
- Ja. - Nej, nej.
Hvad er der?
Armando forsikrer mig om,
at han ikke hackede computerne.
Og han fortalte mig igen, at Ecomodas lagerbygninger blev solgt til et firma.
Hvad?
I er naive, hvis I stoler på Betty,
for hun arbejder sammen med Armando Mendoza.
Her er det: "Hej. Ved du hvad?
"Jeg har intet med dig at gøre."
Men hun skynder sig at besøge ham.
Betty, fortæl ham det nu.
Hvad?
Om den fyr, han forhandlede med.
Det.
En ved navn Pascual.
Han er kartoffelsælger eller bonde.
Sært nok er han Mario Calderóns kontaktperson.
Vi må tale med ham med det samme.
Armando?
- Mario. - Mario.
Selvfølgelig. Ja.
Han fører os til kartoffelsælgeren.
Lad os.
- Så misundelig. - Over hvad?
Tror I, jeg vil i fængsel og...
Hun er her.
Der er hun.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Sikken overraskelse.
Godmorgen, frue.
I skal vide, at vi vil betale jer jeres goder.
Ja, Betty, det ved vi.
Men hvad har du gjort? Har du brug for hjælp?
Vi arbejder på det, og jeg beder jer om
ikke at lade det være en grund til panik.
Okay. Bare rolig.
Af hele mit hjerte beklager jeg, hvad Armando gjorde.
Hvad Armando gjorde hvornår? I nat?
Var han så ringe?
Stakkel. Sikke en impotens.
Hvor er Mario Calderón?
Han er ikke kommet.
Endnu en, der vil se skidt ud i fagforeningens øjne.
- Fagforening? - Ja.
Jeg præsenterer mig selv.
Jeg hedder Cindy Calixta, og i dag spirer det,
i dag fødes Ecomodas fagforening.
Så vær klar,
for der er en helvedes stor strejke på vej.
Armando Mendoza, også kendt som "Fratrædelsesordninger,"
jeg er meget ked af,
forpint og nedtrykt
over det her med Ecomodas goder.
Men det fritager mig ikke fra min rolle som din engel.
Den forpligtelse kan ikke fraviges.
- Freddy... - Kan ikke overdrages.
- Freddy... - Og er uforanderlig.
- Freddy. - Hvad?
- Det går ikke. - Slap af.
Fra nu af vil jeg være jeres nye åndelige terapeut.
Hvad med at vi starter med vredesterapi?
Vi skal trække vejret.
Lad det flyde.
God terapi.
Godt at høre.
God terapi.
Udmærket.
Bravo. Udmærket.
Og vi er ikke engang begyndt.
Hvem nu?
Overskæg eller Steg?
- Steg. - Steg.
Undskyld, kære Cacique.
Jeg skyndte mig med vredesterapien.
Lad os starte med noget mere enkelt. Mere nobelt.
Kærlighedsterapi.
- Kærlighed. - Udmærket.
Hvordan kan du tænke på kærlighedsterapi?
Sig, hvad jeg skal gøre.
Sig, hvad jeg skal.
Lad folket bestemme.
Vi har brug for kærlighed her, ikke?
Med denne frygtelige sommer
fik mindst en af os smagt på det, ikke?
Din frækkert.
Og han har en ret varieret smag.
Fordi han havde en grim kvinde og en lækker en. For fanden da.
Fortæl os. Hvordan gik det?
Fortæl os.
Stop det vås, og slip mine ører.
Slip hans ører.
Råb ikke ad mig. Jeg gjorde kun mit job.
Råb ikke ad ham.
Jeg er ligeglad med, hvad du er
høvding over.
Den pil, du har til mig, vil du ikke affyre.
Giv mig et par dage, Steg,
og du vil ikke have lyst til at slippe mit spyd.
Lad os falde til ro og trække vejret.
En, to, tre.
Lad os stille os på række, okay?
Hvordan vidste de, hvad der skete med Armando i nat?
Så du, hvordan de kiggede på mig? Nej, så pinligt.
Det er en underlig situation, fordi...
Hvad, hvis...
Beatriz, jeg må tale med dig.
Beklager. Jeg har travlt.
Jeg er ligeglad med dit privatliv.
Du kan have sex med Armando, så meget du vil.
Men det med fængslet er smagløst.
Jeg er bekymret for Mila.
Har hun sovet hos dig?
Mila? Ikke hos mig. Hun bor hos dig.
Det ved jeg, men i går aftes kom hun,
vi skændtes, hun var meget uhøflig, og hun gik.
Jeg har ringet til hende, og hun svarer ikke.
Gik hun ud med nogen? Ventede nogen på hende?
- Nej, hun gik alene. - Det er mærkeligt.
Så du ikke brænder mig af igen.
BETTY INDKOMMENDE OPKALD
HER BEGYNDER EN NY MANDS REFLEKSION
- Hvem er det? - Saúl Gutiérrez.
Hr. direktør.
Saúl Gutiérrez, ja.
Vi venter på dig herovre, hr. direktør.
Hold hovedet højt.
Tusind tak.
Jeg sværger, jeg betaler dig for alt.
Alt.
- Selvfølgelig betaler du. - Hr. direktør.
Og jeg ved hvordan.
Hr. direktør.
Min nådigfrue, min smukke nådigfrue.
Min frelser.
Hov. Hr. direktør.
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard
Kreativ supervisor Toni Spring