Va? Vad hände, Beatriz Aurora?
Vad hände?
Jag hittar inte den andra skon.
Skon.
Var försiktig. De stjäl allting här.
Var är den?
Din tid är ute.
Hövdingen, en gång till. Lite till.
Min vd är en tiger.
Ja, visst.
Så genant.
Vi beter oss som tonåringar medan världen rasar samman.
Ecomoda går i konkurs,
vi måste betala arbetsgivaravgifterna.
Vi har problem.
Snälla, oroa dig inte.
Jag ska prata med herr Pascual.
Vem?
Herr Pascual. Mario Calderón presenterade mig för honom förut.
Självklart, Marios kontakt. Förvånar mig inte.
- Jag går. - Nej.
Nej, lugna ner dig, snälla.
Hur lyckas du göra saker utan att vakterna
bryr sig om dina affärer?
Vet du varför jag kallas för "Hövdingen"?
Jag kan få vilken indian som helst att försvinna.
Försvinna?
Varför stannar du inte hos mig ett tag?
- Jag går. - Betty.
- Jag bryr mig inte om nåt. - Betty.
- Fru vd. - Vakt.
- Beatriz Aurora. - Vakt, öppna dörren för damen.
Tack.
Min sko. Var är min sko?
- Kom. - Varför så bråttom?
- Varför tog du min sko? - Snälla.
- Vänta. Nej, släpp mig. - Varför så?
Ta inte i mig så där. Jag är okej.
- Jag är okej, sir. - Jag ser det.
Hör på nu.
Jag kan ge dig pengar och du kan köpa mig en sko.
Fröken, du åker inte härifrån ikväll.
Följ med mig, tack.
- Martinez, kom. - Tack, Mila. Utmärkt.
Bra skådespeleri.
- Bra spelat. Kom så går vi. - Jag kan gå själv.
Var är bilen?
- Bilen. Var är bilen? - Bilen är beslagtagen, fröken.
- Kom. - Är det så parkeringen kallas här?
Ja. Vad sägs om det?
Märkligt namn på en parkeringsplats.
Fru vd, jag har alltid varit ett stort fan.
Stor beundran för dig.
Jag firar din återkomst,
för världen är så mycket bättre i en kvinnas händer.
Det är dags att kvinnor höjer sina röster.
Vet du vad det handlar om?
Förr i tiden lät män som du oss inte ens tala
Ursäkta mig.
Finns det en säng där?
Självklart. Paketet innehåller allt.
Tråkigt att du missade ditt flyg.
Vad?
Ditt hår.
Jag gillar det så.
Antar att du också gillar att bära din skjorta så.
Oroa dig inte för din sko, för om jag hittar den
lämnar jag den gärna till dig i Ecomodas reception.
Dörr.
Till er tjänst.
- Hej då. - Hej då, Askungen.
Fru vd.
Eftersom du sköter om affärerna härinne,
kan jag få en smartphone?
Du hade ju inga pengar?
Hur mycket pratar vi om?
- God kväll. - Jag ringer tillbaka, älskling. Vänta.
God kväll, fru Patricia. Ursäkta mig.
Herr Pachitos döttrar lämnade några saker till dig.
Vad gör mina kläder här?
Vad gör mina saker här?
Kan du förklara vad som pågår, herr Luis?
Herr Pachitos döttrar kom och lämnade instruktioner om
att du inte längre får komma
och de bytte ut dörrlåsen.
- Eller hur, Fabiancho? - Ja, sir.
Men varför?
Idioter.
Röstbrevlådan. Lämna ett meddelande efter pipet.
Så din prioritet är Ecomodas anställda
före min pappa?
Perfekt.
Jag vill göra det klart för alla att om nåt händer min pappa,
så är det ditt fel.
Kan inte fatta att vi sitter inne.
Ni Mendozor verkar älska att hamna i knipa
och hamna i fängelse.
Visa respekt för min familj.
Lugna er, annars lugnar jag er.
Ska jag lära er hur man visar respekt?
PATRICIA FERNÁNDEZ, MOBIL
- Hallå. - Marce.
Gissa vad som hände mig.
Jag glömde nycklarna till lägenheten igen.
Jaså?
Är du säker på att det inte var dina styvdöttrar
och deras låssmed som hittat på hyss igen?
Marce, hur kan du tro det?
Jag tänkte ringa dig för att passa på
att umgås lite med dig, prata lite.
Patricia, du vet att Camila bor här med mig.
Har ingen plats.
Marce.
Vad gör det? Det enda jag ber om
är en soffa, det är allt.
Sluta med dramat, Patricia.
Hitta nån annan och meddela mig. Hej då.
Du kom in i fängelset på natten. Du har kontakter.
Ja.
Jag har det och jag ser att du har dina kontakter.
Ett äktenskapligt besök redan första dagen.
Så snabbt.
Jag behövde prata med Betty om Camila.
Prata om Ecomoda och all röra jag lämnade där ute.
Jag antar det. Mellan lakanen?
Nej, Armando. Nej.
Du gör allting fel.
Hur kan du anmäla dig utan att berätta?
- Jag fattar inte. - Du hade inte tillåtit det.
Och jag måste ta ansvar för det jag har gjort,
betala för allt.
Okej.
Dina avsikter är fantastiska, men din strategi fungerar inte,
för du kan inte göra nåt medan du är inlåst här.
Jag har tänkt på det eftersom jag inte ens kan sova härinne.
Därför.
Om du vill sova igen, lyssna på mig.
Så här ligger det till, okej?
Just nu kan du få din borgen betald,
slippa fängelset och fortsätta processen.
Jag kan hjälpa dig.
- Tack. - Du har tur som har mig.
Din före detta kanske besöker dig,
men när man såg den stackaren komma ut hade hon ånger i ansiktet.
Stackaren.
Låt oss vara ärliga.
Just nu är jag ditt bästa alternativ.
Det här får du, Patricia Fernandez, för att du är en dålig styvmor.
Se på mig, en blond sexbomb med elegans,
som har det här problemet.
Var det för mycket?
Var det för mycket att avsluta din termin inom finans i San Marino?
Då hade du sluppit gå igenom det här, Patricia.
Vad står det i pappren, Gutiérrez?
Okej.
Jag antar att det finns i en mapp eller nåt sånt, eller hur?
Bra.
Jag går in.
Titta på det här stället.
Det ser mindre ut som ett kontor och mer som en svinstia.
Men varför är jag chockad?
Röran reflekterar bara den som finns
i fru Patis huvud.
Vänta lite, Gutiérrez.
Jag sätter dig på högtalare
och prata försiktigt, tack.
Okej. Säg mig, i vilken mapp är den?
Okej. Det är en röd mapp.
Låt mig inte vänta,
för det jag har att säga är helt otroligt.
Berätta, då.
Gissa vem som kom för att hälsa på herr vd.
Gutiérrez, jag tror att du måste
berätta dina gåtor bättre.
Klart att det var Majo.
Betty.
Fru vd kom.
Nej.
Återfall med monstret?
- Sir. - Gutiérrez, tyst.
Tack. Det ska inte hända igen.
Vi börjar om på ny kula.
- Kommer det inte hända igen? - Förrän imorgon.
Mila, inget i livet är gratis.
De måste berätta vem som fick ut oss ur hålan
och gav oss fula skor.
Så vi kan tacka dem.
Mila, säg det själv. Din kille är där.
Fantastisk. Fantastisk som vanligt.
Vad gör du här?
Jag låter inte Mila Mendoza tillbringa natten på en polisstation.
Ingen fara, du behöver inte tacka mig.
Jag tänkte inte tacka dig.
Jag behövde inte räddas, Ignacio.
- Visst. - Hur visste du att vi var här?
Du la aldrig på samtalet, så jag hörde allt.
Det var inget. Vad var det du sa, Gutiérrez?
Oroa dig inte.
Miss Majo besökte honom också.
Vad sägs om det?
Okej.
Vi har fått tillbaka den gamla Armando,
med flera järn i elden samtidigt.
Jag vill höra hela rapporten, tack.
Tänk dig. Miss Majo kom, vacker som vanligt.
Hon var där länge, jag var där och vaktade.
Och historien är rolig.
Du får skicka mer pengar. Det är inte Hollywood.
Du är så snäll och schysst,
men kan du ge mig mina bilnycklar,
för jag kan köra utan problem.
- Verkligen? - Ja.
- Perfekt form? - Ja.
Jag ser det.
- Som du vill. - Tack.
Nej. Tack.
Jag vill hellre åka med honom.
Vi har haft nog roligt för idag.
- Verónica, var inte... - Kom.
Jag gillar henne.
Ska vi, eller ska du bo hos dina nya vänner?
Vad hände?
Vad var det där?
Pati? Är det du?
Hej, Nicolás. Hur mår du?
Jag mår bra, Pati.
Vilken överraskning. Trevlig kväll för dig att ringa.
Är det nåt fel, Pati?
Nej, inget. Jag mår jättebra.
Jätte, jätte, jättebra, ska jag säga.
Saken är den att jag ville säga att vår återförening
var väldigt speciell, åtminstone för mig.
Ja, jag tyckte också att den var otrolig.
Jag ville bara säga det,
och att jag tyckte att det var kul att se dig.
Att se dig här, på kontoret,
fick mig att, jag vet inte, känna saker.
Armando.
Glöm inte att i det här fängelset
dödades min bror Daniel på grund av dig och Beatriz.
Rättvisa kommer att skipas om du har samma tur.
Armando.
Det är ingen mardröm,
men du är fortfarande skyldig mig för den där stunden, vet du?
Jag lovar att betala för allt. Oroa dig inte. Lugna ner dig.
Det tvivlar jag inte på.
Ja.
Jag ser att du är en anständig person.
- Jag? Anständig? - Ja.
Det enda problemet är att komma överens om
hur vi ska lösa det här, du och jag.
På det här stället betalar alla.
Det fanns en indian en gång som inte ville betala och han
finns inte längre.
Jag vill gärna träffa dig. Hade gärna gjort det nu.
Naturligtvis inte här på kontoret.
Vi kan inte riskera nåt, Nicolás.
Vi måste träffas nån annanstans.
Javisst. Härligt, underbart, fantastiskt.
Säg mig, vad tänker du dig?
Vad sägs om ett hotell?
Låter som en bra idé,
men jag har aldrig varit på nåt sånt ställe, Pati.
Allvarligt? Nej, jag kan inte tro det.
Det skulle kunna bli en plan
som är elegant.
Det är bekvämt.
Vad tycker du?
Visst, jag håller helt med.
Säg var, så kommer jag.
Skicka mig platsen, så kommer jag genast.
Pati, vänta lite.
Jag får ett samtal. Vänta, är du snäll.
Ge mig ett ögonblick. En minut.
Hallå?
Nej.
Hej, Betty, hur är läget?
Jag vill att du kommer till min pappas hus genast.
Det är på liv och död.
Är det sant?
Sakta ner. Jag är full.
De kommer att döda mig.
Mila.
Ingen behöver få reda på det.
Du har helt rätt.
Det kan bli vår lilla hemlighet.
Jag älskar hemligheter.
Jag med.
Jag frågade aldrig hur du fick ut oss.
Jag sa till dina föräldrar, och de hjälpte mig.
Ignacio, skoja inte.
- Ja. - Så, min mamma...
Varför ringde du mina föräldrar?
Jag skojar.
Jag har kontakter.
Skitstövel.
Det är lugnt.
Ett skämt bara.
Jag är inte samma Betty som låter honom ta över i mitt huvud.
Betty, jag är ledsen, men du ser likadan ut.
Som när du träffade honom. Du faller precis så där.
Jag går inte tillbaka till Armando.
Jag måste fokusera på Mila, på att betala de anställda.
Jag kan inte hamna i en ny röra.
Betty, hör på.
Det är vad vi tror, men hjärtat är ett känsligt och svekfullt organ.
Människor lever i dualitet.
Kropp och själ.
Sodom, Gomorra.
Köttet är svagt, Betty.
Ja, mycket svagt, och djävulen är elak.
Hör på, ditt röriga murmeldjur.
Är det inte dags för dig att gå hem
och låta oss vila?
Oroa dig inte, herr Hermes. Jag går.
Jag lyssnade på Bettys historier från
fängelset som är intressanta.
Då är vi kvitt.
Ursäkta mig?
Du kom aldrig till dejten.
Just det.
Du har helt rätt. Jag ber om ursäkt för det.
Jag vill klargöra att jag inte kom
för jag hade ett problem,
inte för att jag har en flickvän eller nåt med nån annan.
Men å andra sidan,
har du det, eller hur?
- Jag? - Ja.
Presentera mig, jag känner honom inte.
Jeff.
Jeff?
Ignacio.
Jeff och jag är inte så.
- Inte? - Nej.
Dessutom gillar jag bara en person.
Vem?
Killen framför mig som fick mig ur fängelset.
Taxin är här.
Hej då.
Mila.
Vad?
TAXAMETER
Det var ett jobbmöte.
Jobb? Sluta med det där.
Du tvingar mig att påskynda annulleringen av äktenskapet,
om jag så måste resa till Vatikanen,
men lyssna på mig nu.
Du får inte fortsätta vara gift med en skurk.
Varför dömer du andra så hårt?
Gör du aldrig misstag?
Du tycker att du var en bra make, va?
Pappa, du måste förstå en sak.
Jag bor här, i det här huset,
men jag är en självständig kvinna.
Jag klarar mig själv.
Behöver jag en påvlig annullering
så fixar jag det själv.
Tack för allt, men snälla,
jag kan bestämma själv.
Du behöver inte bestämma för mig.
Vi ses i morgon.
Hörde du det där?
Tur att Camilita är stabil och sansad,
för med de föräldrar hon har...
- Är du full? - Jag var det.
Jag var full.
Men inte längre.
Det är inte roligt, Camila. Du stinker.
- Var är min bil? - Va?
Den är...
- Beslagtagen. - Va?
Jo, men...
I din trädgård, på din parkeringsplats.
Gud.
Så du körde hem full?
- Jag slog dig. - Var var du, Camila?
Marce, jag körde bara runt med några vänner.
Din pappa sitter i fängelse,
och du kör iväg med en vän?
Jag ringde dig tusentals gånger.
Batteriet i min mobil dog.
Nej.
Marce, du låter som min mamma.
Nej, Betty, tona ner det.
Jag fattar.
Varför min pappa inte gifte sig med dig.
Det hade varit svårt att vara din dotter.
Du har ingen aning om vad du säger.
Jag, Cindy Calixta,
ordförande i Ecomodas fackförbund,
kommer inte att tillåta missförhållanden i det här företaget,
som till exempel, obetalda arbetsgivaravgifter, att bli spionerad på,
eller, till exempel, att lagerlokaler säljs bara så där.
För, kamrater, om vi inte reagerar,
kommer dessa rovdjursoligarker
snart att sälja detta hus med oss inuti,
och det utan att blinka.
Herr Hugo, ursäkta. Varför sålde de lagerlokalerna?
Ja. Vem sålde de dem till?
Vänta och se.
Försiktigt med potatisen. Den känner kärlek.
Nej, snälla, du måste lasta av alla lastbilar
och fylla på de andra,
för vi måste förse alla matbutiker i norr.
Titta vem som är här, den oförliknelige...
Nej, vänta. Ursäkta. Innan jag skakar din hand,
vill jag visa dig nåt som kommer att chocka dig.
Låt mig se.
Titta på potatisen.
Den har mer än två ögon. Vet du vad det betyder?
- Nej. - Att nästa skörd blir... Titta.
- En skönhet. - Grattis.
Och jag hoppas att du har ögonen på Ecomoda-frågan.
Självklart.
Som dina potatisar, är allt bättre än nånsin.
Vad ska vi göra då?
Vi ska förena oss.
För, kamrater, vi är arbetskraften.
Vi är Ecomodas riktiga arbetskraft.
Utan oss är de ingenting.
Antingen förenar vi oss eller så sjunker vi.
Och jag säger det, Cindy Calixta, en kvinna som försvarar de förtryckta.
Okej, tack.
Jag är ingen frontfigur för nån.
Nej. Du, Pascual, kom hit.
Det är ett fult ord.
- Vilket, frontfigur? - Ja, det.
Vi är inte såna. Vi är partner.
Vi kallar det för vad det är.
Jag skrev under så att du köpa lagerlokalerna,
och du bidrar med ditt kunnande och pengar.
- Ja. - Men som du ser mig här,
jag är fortfarande orolig så klart.
Väntar på det du lovade.
Först, företaget...
- För det andra... - Vad händer?
Att se alla fotomodeller gå framför mig
i underkläder.
Lugna ner dig lite. Det kommer att hända snart.
Jag vill att du fortsätter sälja din potatis och sparar pengar,
för snart är du aktieägare i Ecomoda.
Och de kommer inte att kalla dig "potatisförsäljare".
De kallar dig "pappa".
För mig är "potatisförsäljare" och "pappa" samma sak.
Okej.
Jag vet att ni lider,
allt förtryck som ni måste uthärda från dessa oligarker.
- Okej. - Vad?
Ursäkta, herr Hugo, men vi kan inte låta hatet ta över.
Bitterhet är ingen bra rådgivare.
Instämmer.
Det måste finnas en lösning.
Jag vet inte, men var inte så dramatisk, så apokalyptisk.
Jo. Vi är apokalyptiska. Vet du varför?
För att vi är i rännstenen.
Och på tal om rännstenar,
inte ens vår vd, "Jag har mardrömmar om Jeannie",
kommer att hjälpa oss ur den här.
Vet ni varför?
För hon bryr sig inte om oss heller.
Nej. Vänta lite. Tro inte på honom.
Underskatta ingen.
Kom ihåg, hon har ett förflutet.
Hon räddade företaget en gång.
Dessutom är inte hon problemet.
Det är herr Armando, och det finns inget mellan dem.
Låt mig berätta för er...
Huguito, var är kamerorna?
Där, där och där.
Kom närmare då.
Kom närmare.
Jag tänkte berätta att de delar på samma filt.
Samma lakan...
- Vad? - De delar kuddar.
Fejkblondinen, sluta sprida lögner om Betty, okej?
Ja, allvarligt.
Håll käften, giraff. Det handlar inte om dig.
Jag vet från en pålitlig källa
att de delade säng i går kväll i hans cell.
Så de har gripit skurken?
Hur var det i går kväll?
Igår kväll? Nej.
Bra, för jag fick besöka honom
för att få information, för att höra hur läget är.
Är det nåt fel?
- Nej. - Ja.
Ja eller nej?
- Ja. - Nej, nej, nej.
Vad är problemet?
Armando insisterar på
att han inte hackade företagets datorer.
Och han berättade igen att Ecomodas lagerlokaler såldes till ett storföretag.
Va?
Ni är väldigt naiva om ni litar på Betty,
för hon är med Armando Mendoza.
Här spelar hon bara: "Hej. Vet du vad?
"Vi har glidit ifrån varandra."
Men hon skyndar för att besöka honom.
Betty, berätta för honom. Gör det.
Vad?
Om killen han förhandlade med.
Det.
En som heter Pascual.
Han är potatisförsäljare eller bonde.
Han är Mario Calderóns kontaktperson.
Självklart. Vi måste prata med honom genast.
Armando?
- Mario. - Mario.
Ja, självklart.
Han tar oss till potatisförsäljaren.
Kom.
- Sån avundsjuka. - Vilken?
Tror du att jag vill åka i fängelse?
Hon är här.
Där är hon.
- God morgon. - God morgon.
Vilken överraskning.
God morgon, frun.
Jag vill att ni ska veta att vi betalar era arbetsgivaravgifter.
Ja, Betty, vi vet.
Men vad har du gjort? Behöver du hjälp? Vad kan vi göra?
Vi jobbar på det, och jag ber er,
låt inte detta orsaka panik, okej?
Okej. Oroa er inte.
Från djupet av mitt hjärta beklagar jag det Armando gjorde.
För det Armando gjorde när? Igår kväll?
Var han så hemsk?
Stackaren. Sån impotens.
Har du hört från Mario?
Han har inte kommit.
Det finns en till som kommer se illa ut hos facket.
- Facket? - Ja.
Tillåt mig presentera mig.
Jag heter Cindy Calixta, och idag gror det,
idag föddes Ecomodas fackförening.
Så gör er redo,
för det är en sjuhelsikes strejk som är på väg.
Armando Mendoza, a.k.a. "avgångsvederlag",
jag vill säga att jag är ledsen,
plågad och dyster
över det här med Ecomodas förmåner.
Men det befriar mig inte från min roll som din ängel.
Det löftet går inte att ångra.
- Freddy... - Oöverförbart.
- Freddy... - Och oföränderlig.
- Freddy. - Vad?
- Det här funkar inte. - Slappna av.
Från och med nu är jag din nya andliga terapeut.
Vad sägs om att börja med aggressionshantering?
För det här måste vi andas.
Låt det flyta.
Jag gillar terapin.
Nu pratar vi.
Bra terapi.
Mycket bra.
Bravo. Mycket bra. Mycket bra.
Och vi har inte ens börjat än.
Vems tur?
Mustaschen eller Hunken?
- Hunken. - Hunken.
Förlåt, kära Hövdingen.
Jag skyndade lite med aggressionshanteringen.
Vad sägs om att börja med nåt enklare? Ädlare?
Kärleksterapi.
- Kärlek. - Mycket bra.
Hur kan du fundera på att göra kärleksterapi?
Vad ska jag gör? Säg det.
Säg vad.
Låt folket bestämma.
Vi behöver verkligen kärlek här, eller hur?
Med den här hemska sommaren
har åtminstone en av oss fått smaka på den, eller hur?
Stygg pojke.
Och han har en ganska varierad smak.
För han hade en riktigt ful kvinna och en snygg. Jäklar.
Berätta. Hur gick det?
Berätta.
Sluta snacka och släpp mina öron.
Släpp hans öron.
Skrik inte. Jag gjorde bara mitt jobb.
Skrik inte åt honom.
Du kanske är hövding och allt,
men jag bryr mig inte.
Pilen som du har till mig, den ska du inte skjuta.
Ge mig några dagar, Hunken,
och du kommer inte släppa mitt spjut. Hör du?
Vi gör följande. Vi lugnar ner oss, vi andas allihop.
Ett, två, tre.
Vi ställer upp oss.
Hur kan de veta vad som hände med Armando igår?
Såg du hur de tittade på mig? Nej, så pinsamt.
Det är en konstig situation, för...
Tänk om...
Beatriz, vi måste prata.
Förlåt. Jag är upptagen.
Jag bryr mig inte om ditt privatliv.
Du kan ligga med Armando så mycket du vill.
Fängelsegrejen är ju verkligen sunkig.
Jag oroar mig för Mila.
Sov hon hos dig?
Mila? Inte hos mig. Hon bor ju hemma hos dig.
Jag vet att hon bor hos mig, men igår kväll kom hon hem,
vi grälade, hon var oförskämd och hon gick.
Jag har ringt henne och hon svarar inte.
Gick hon ut med nån? Väntade nån på henne?
- Nej, hon gick ensam. - Nej, det är konstigt.
Så du inte sviker mig igen.
BETTY RINGER
HÄR BÖRJAR EN NY MANS SPEGELBILD
- Vilken är det? - Ja, Saúl Gutiérrez.
Herr vd.
Saúl Gutiérrez, ja.
Vi kommer att vänta på dig här, herr vd.
Håll huvudet högt.
Tack så mycket.
Jag lovar att betala tillbaka för allt.
Allt.
- Klart att du betalar. - Herr vd.
Och jag vet hur.
Herr vd.
Min dam. Min vackra dam.
Min frälsare.
Hallå. Herr vd.
Undertexter: Tatjana Majerle
Kreativ ledare: Sanna Greneby