‫כן.‬
‫רתחתי מזעם ולא חשבתי על ההשלכות.‬
‫אני...‬
‫מודה שאני מקנאה,‬
‫שאני רכושנית, שאני שתלטנית.‬
- ‫אני... - תמשיכי, את בסדר.‬
‫- חודש לאחר מכן -‬
‫אני יכולה בקלות לעבור מ...‬
‫התעניינות לאובססיה.‬
‫אני מכורה...‬
‫לרגשות חזקים, אני מכורה למערכות יחסים רעילות.‬
‫כן.‬
‫ו...‬
‫לסקס.‬
‫אף פעם לא קל לחשוף את הנשמה שלנו, את הרגשות שלנו,‬
‫כמו שמאחו עשתה. בבקשה, תמחאו לה כפיים.‬
‫את מוכנה.‬
‫מספיק רגשות לבינתיים. בואו נצא להפסקה קטנה.‬
‫נחזור מאוחר יותר.‬
‫בסדר. המפלצת שם.‬
‫אנחנו חייבים להפיל אותה, ואם אתה צריך משהו, אתה יודע...‬
‫בוא ננצח במלחמה הזאת. קדימה.‬
‫את לא חושבת שאנחנו צריכים לדבר?‬
- ‫כן, אני מניחה. אבל אתה רציני? - כן.‬
‫אתה באמת מתכוון להמשיך להעניש‬
‫ולצלוב אותי על תרגיל השרפה ההוא?‬
‫ארמנדו, עבר כבר חודש. תתגבר על זה.‬
- ‫כן. - אבל זה לא היה.‬
‫זה לא היה תרגיל. את הצתת את החברה שלי.‬
‫ניסית לשרוף את הבדים שלנו ולחסל את הקולקציה.‬
‫זה לא בסדר, אבל...‬
‫רציתי לספר לך שלמרות הבלגן,‬
‫הצלחנו להתקדם ונולדנו מחדש חזקים יותר,‬
‫ואני גם ארוויח קצת כסף,‬
‫ואוכל סוף סוף לשלם לך...‬
‫ולהיפטר ממך.‬
‫דיברתי עלייך במקרה עם מרסלה ובטי,‬
‫ואמרתי, "בואו נקנה את המניות שלה כדי שהיא תוכל להשתחרר מכל זה,‬
‫"וכדי שנוכל להמשיך הלאה."‬
‫אני אגיד לך דבר אחד, ואני מקווה שתקשיב טוב.‬
‫כולי אוזן.‬
‫לא אתה...‬
‫לא מרסלה,‬
‫ולא הבת המעצבנת שלך כי היא איומה,‬
‫ובמיוחד לא בטי, אף אחד מכם לא יקבל את המניות שלי.‬
‫אל תרביצי לעצמך...‬
‫אני מעדיפה למות מאשר להיות מובסת.‬
- ‫תיכנס. - כן.‬
‫גברת אריאגה, בואי איתי, בבקשה.‬
- ‫מה אתם עושים כאן? - תיזהר, היא חזקה.‬
‫דיברתי עם מישהו כדי לקבל אישור לבוא לטיפול הזה.‬
‫עזבו אותי...‬
‫אתם מכאיבים לי!‬
‫תשתפי פעולה, בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫- בטי המכוערת, הסיפור נמשך -‬
‫אני לא אמרתי...‬
- ‫אבא... - בוקר טוב.‬
‫אתה מחפש את סראנו? הוא בפגישה. תצטרך לחכות. בואי נלך.‬
- ‫חיכיתי לך, ארמנדו. - לי?‬
‫אני חייב לך התנצלות.‬
- ‫בסדר, אני אחכה במכונית. - מילה, זה קשור גם אלייך.‬
‫קודם כול, ברכותיי.‬
‫אני שמח שזכיתם בחוזה של סראנו. זה מגיע לכם.‬
‫ההשתלטות על "אקומודה" הייתה מזימת נקמה מגוחכת‬
‫שבזבזתי עליה שנים רבות.‬
‫אז אני מתנצל מעומק הלב על כל הנזק שגרמתי.‬
‫בכל פעם שראיתי את השמות ולנסיה או מנדוסה,‬
‫ראיתי אויב.‬
‫לכן התמקדתי בכל מה שיקר לך.‬
‫בחברה שלך...‬
‫ובמשפחה שלך.‬
‫ואז העיניים שלי נפקחו וראיתי שאני טועה.‬
‫אתה יודע איך זה להתאהב במישהי שהתכוונת לנצל אותה,‬
‫נכון?‬
‫כמובן.‬
‫- לזכרו של פרננדו גייטאן -‬
‫אני יודע היטב.‬
‫אם לא אסלח לך עכשיו,‬
‫אעשה את הדבר שעשיתי לעצמי‬
‫במשך יותר מ-20 שנה.‬
‫לא סלחתי לעצמי.‬
‫למרות זאת,‬
‫אני רוצה שתזכור משהו.‬
‫קודם כול, עליך לקבל‬
‫את סליחתן.‬
‫אבא, כבר סלחתי לאיגנסיו.‬
‫בסדר גמור. אם זה נכון...‬
‫תודה.‬
‫בואי נלך.‬
‫מילה!‬
‫אני יכול להסיע אותך?‬
‫סלח לי, מר מנדוסה, מה אתה עושה כאן?‬
‫אני כאן מטעם מרסלה, בטי‬
‫ומילה. אני רוצה להחזיר להן את "אקומודה".‬
‫פסקואל, אתה מוכן למכור לי את המניות שלך?‬
‫אתרושש אם אעשה את זה, אחי.‬
‫עכשיו יש לי עסקים אחרים. אני מרוויח כסף, הרבה כסף.‬
‫פסקואל...‬
‫באתי לבקש טובה. תמכור את המניות שלך ב"אקומודה".‬
‫אולי אמכור אותן.‬
‫כדי להתרחק מאנשים יהירים שמנסים להשפיל אותי.‬
‫אבל אני אצטרך לחשוב על זה, לישון על זה,‬
‫כי שק תפוחי אדמה נהיה רווחי יותר לאורך זמן.‬
‫תחשוב על זה. אני אחכה.‬
‫כן, תחשוב על זה.‬
‫תבוא לתצוגה הערב?‬
‫אני לא יכול להתחייב.‬
‫חוץ מזה, אני מרגיש כאן נוח, רגוע.‬
‫אנשים כאן מכבדים אותי, הם אוהבים אותי כמו שאני.‬
‫- בטי היא קולומביה -‬
‫לא, אין לך מושג‬
‫כמה אני מתגעגע אלייך.‬
‫אז אני צריך שתגידי לי‬
‫שבאת לכאן‬
‫כי תחזרי לעבוד איתי, כרמן,‬
‫ואם תסרבי לי,‬
‫עם כל הלחץ שמופעל עליי, יהיה לי התקף לב. אני לא צוחק.‬
‫יהיה לי התקף לב!‬
‫הוגו, הייתי שמחה לומר כן, אבל...‬
- ‫אני לא יכולה. - למה לא?‬
‫מה עובר עלייך?‬
‫סבתא שלך מאכילה אותך?‬
- ‫תראי אותך. - הוגו, אני...‬
‫בהיריון.‬
- ‫סליחה? - אני בהיריון, הוגו.‬
‫את בהיריון?‬
‫עוד אישה בהיריון? מה זה, המגפה החדשה?‬
‫כדאי שגם אני אעשה בדיקת היריון כי גם אני בטח בהיריון.‬
‫מי התורם? את יודעת?‬
‫מי זה היה? תספרי לי. הוא...‬
‫הוא עובד ב"אקומודה", נכון?‬
‫אני לא מאמין. ג'ף?‬
‫אז... אינס, את עומדת להיות סבתא.‬
‫זה לא ג'ף...‬
‫אל תגידי לי.‬
‫איגנסיו ולנסיה. כן, זה איגנסיו ולנסיה.‬
‫הוא כבר יודע? כרמן!‬
‫תחזרי, כרמן!‬
‫אוי, לא!‬
‫נאצ'ו הפושע הזה עיבר אותה.‬
‫אז אלה העיצובים החדשים?‬
‫אהבת?‬
‫ממש.‬
‫ואת אוהבת פרחים?‬
‫מתה עליהם.‬
- ‫טוב, הם בשבילך. - תודה.‬
‫על לא דבר.‬
‫איגנסיו ולנסיה.‬
‫מפתיע ולא צפוי.‬
‫תראו מי כאן!‬
‫המזריע הלאומי של "אקומודה".‬
‫איך לקרוא לך? אידיוטיו?‬
‫תיזהרי, הוא נוטה לעבר נשים ולעזוב אותן.‬
‫שיהיה בהצלחה, כן?‬
‫על מה אתה מדבר, לומברדי?‬
‫אני מדבר עליך.‬
‫לא הסתפקת בהפלת "אקומודה",‬
‫היית חייב להרוס את חיי הדוגמנית האהובה עליי?‬
‫זוכר את כרמן?‬
‫אז הכנסת אותה להיריון!‬
‫לא, זה לא נכון.‬
‫זה שקר? אתה מכחיש את זה?‬
‫אתה לא רק מכחיש ששכבת איתה,‬
‫אלא גם שעיברת אותה?‬
- ‫אל תהיה שקרן... - בסדר.‬
- ‫שקרן? - בסדר, הוגו.‬
‫הוגו, איפה שמעת את זה?‬
‫מכרמן, היא בדיוק סיפרה לי.‬
‫תיזהרי מהקזנובה הזה.‬
‫מילה, אני נשבע שאין לי מושג על מה לומברדי מדבר.‬
‫זה לא ייתכן. תני לי לדבר עם כרמן...‬
‫מפתיע ולא צפוי.‬
‫לא, מילה. חכי.‬
‫מה הוא אמר? שנאצ'ו הכניס את כרמן להיריון?‬
- ‫בחורה מסכנה. - זה נכון.‬
‫אני אף פעם לא מוסרת מידע לא מאומת.‬
- ‫זה לא הכול. - מה?‬
‫הוא גרם לה לעזוב את "אקומודה".‬
- ‫זהו זה. - לא.‬
‫והוא יהיה שמוק מוחלט אם הוא יגרום לה לעזוב את המדינה.‬
‫הבחור הזה מסוגל.‬
- ‫אני מקווה שהוא ישלם לה. - מצטער שאני מצותת,‬
‫אבל בעיקרון, מבוגרים מודרניים‬
‫צריכים להיזהר במפגשי האהבים האלה‬
‫שבהם מחליפים נוזלים, נכון?‬
‫קוראים לזה, "אמצעי מניעה".‬
‫לדעתי, הגברים של היום נוטים להיעלם.‬
‫חוץ מניקולאס, כמובן.‬
‫הוא מיוחד, בגלל זה אני כל כך מוקירה אותו.‬
‫ובגלל זה אתן כל כך מקנאות בי.‬
- ‫מה? - כן.‬
- ‫שמעתן אותה? - תמיד רציתן ללבוש את הבגדים שלי,‬
- ‫את השמלות שלי, הכול... - מה קורה כאן?‬
‫כמובן, כרגיל,‬
‫למה אתן כאן? כדי להתאגד במסיבה?‬
‫מרסה...‬
‫מרסה, יש לי שני פריטי רכילות.‬
‫אני הולך ל...‬
‫מרסה, הרכילות הראשונה.‬
‫מר תפוד לא בא.‬
‫טוב, לא ציפיתי לו בכל מקרה.‬
- ‫היא לא מצפה לו. - והשנייה,‬
‫מרסלה ולנסיה, את תמותי במקום.‬
- ‫היא גוססת. - תתכונני.‬
- ‫את עומדת להיות דודה. - מה?‬
‫מה ששמעת. נאצ'ו הכניס את כרמן להיריון.‬
‫הן סיפרו לי.‬
- ‫הן... - בואו נראה.‬
‫כן, גברתי.‬
‫"בטי, בטי לו..."‬
‫תראה את התסרוקת שמילה עשתה לי.‬
‫בסדר.‬
‫לעזאזל. תיכנס. עורך הדין שלנו הגיע.‬
- ‫תיכנס, ילד. אל תתבייש. - ניקולאס.‬
‫מה שלומך?‬
‫בסדר.‬
‫לא אפריע לכם.‬
‫תדמיינו שאני לא מסתכל.‬
‫ניקולאס, תביא לי...‬
‫אנחנו יכולים לדבר?‬
‫לא ציפיתי שתבוא.‬
‫גם אני לא.‬
‫אבל לא משנה כמה אני מנסה לשכוח אותך,‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫אפילו אם אשתיל שבב במוח שלי, בכל זאת אראה אותך על שלטי חוצות,‬
‫בטלוויזיה, במגזינים.‬
‫סראנו בטח גאה‬
‫בכך שבחר בך לדוגמנית הקולקציה.‬
‫הוא יודע מה הוא עושה. את זוהרת.‬
‫תודה.‬
‫זה בעצם היה הרעיון של ארמנדו.‬
‫לא, בטי.‬
‫זה לא ארמנדו, זה לא סראנו.‬
‫זו את.‬
‫זה בשבילך.‬
‫תודה.‬
‫הכנתי את זה בעצמי. אני יודע...‬
‫אני יודע שאת ראויה להרבה יותר,‬
‫אבל עשיתי כמיטב יכולתי.‬
‫אעזור לך.‬
‫מתי ציירת את זה? לא שמתי לב.‬
‫אני לא יכול לשכוח את מה שהיה בינינו, בטי.‬
‫זה חרוט בליבי לנצח.‬
‫סליחה, אני צריך לחבר אותך למיקרופון, בסדר?‬
‫כן, כמובן. רק רגע, בבקשה.‬
‫בסדר, תתארגני. אני אהיה בחוץ‬
‫ואריע לך.‬
‫ארמנדו...‬
‫נדבר מאוחר יותר.‬
‫תקשיבי לי. בואי נדבר.‬
‫אני לא מעוניינת לדבר.‬
- ‫אני נשבע שאברר את זה. - מילה!‬
- ‫תקשיבי לי. - מילה.‬
‫דיברתי עם הוגו. כרמן אמרה לו שהתינוק לא שלי, אלא שלו.‬
- ‫הוא האבא. - הוא שלך.‬
- ‫הוא שלך. - מה אמרת?‬
‫הטיפש מבינינו הוא האבא.‬
- ‫אין מצב. - טיפש ואבא.‬
- ‫טיפש ואבא. - בסדר.‬
‫נראה שיש לכם הרבה על מה לדבר.‬
‫אז תעשו כמה חישובים, תדברו עם כרמן,‬
‫תעשו בדיקת אבהות,‬
‫ואולי, אם תלכו יחד, תקבלו עסקה של שניים במחיר אחד.‬
‫ותעזבו אותי בשקט, תודה.‬
- ‫אל תלכי. - חכי.‬
- ‫התינוק שלך. - התינוק שלך.‬
‫אפשר לעבור? תודה.‬
‫תודה.‬
‫פסקואל!‬
‫כמה נחמד שבאת. חשבתי שאתה עסוק.‬
‫לא, אמרתי שאבוא.‬
‫"אבוא בשמחה". באתי באוטובוס שלי, בגאווה.‬
‫שמרתי לך מקום.‬
‫לא, אין צורך. זה מקום לאנשים חשובים מאוד.‬
‫אנשים עם סגנון. אני אסתדר.‬
‫תודה בכל מקרה. אני אסיר תודה לנצח.‬
‫כל הכבוד!‬
‫אני חושבת שיש יופי מסוים‬
‫שעדיין לא הומצא.‬
‫וזה היופי שאנחנו מגלים בעצמנו.‬
‫היופי של אישה כנה לחלוטין,‬
‫שהופכת את ה"פגמים" שלה‬
‫לתכונות הטובות ביותר שלה.‬
‫וזו "בטי היא קולומביה".‬
‫יפה מאוד.‬
‫קולקציה בהשראת כל הנשים בעולם‬
‫שמרגישות יפהפיות, שמקבלות את עצמן.‬
- ‫יפות כמוך. - כמובן.‬
‫אני מעבירה את רשות הדיבור לאדם שבזכותו התאפשרה הקולקציה הזו.‬
- ‫חורחה סראנו. - כן, אחי!‬
‫ערב טוב.‬
‫ראשית, תודה שבאתם הערב.‬
‫אני שמח וגאה מאוד להיות כאן‬
‫לאחר שחתמתי על ההסכם הנפלא הזה‬
‫בין חברת ההחזקות שאני מייצג‬
‫לחברה הקולומביאנית הנהדרת הזו.‬
‫חמון שלי!‬
‫כל הכבוד!‬
‫נמצאים איתנו כאן הערב הוגו לומברדי המוכשר.‬
‫תודה. תודה רבה.‬
‫ג'פרסון רמירס.‬
- ‫כל הכבוד, ג'ף. - תודה.‬
‫ומילה מנדוסה, שעומדת כאן לידי.‬
‫כל הכבוד!‬
- ‫חיפשתי אותך. - לא ייאמן, נכון?‬
‫לא, אני טועה, דווקא אפשר להאמין.‬
‫אסטבן. הבחור הזה נהדר.‬
‫הוא עורך דין, כלכלן, מנהל עסקים.‬
‫הוא מטפל בגירושים, בודק חוזים, יוצר אוריגמי.‬
‫אבל את הדבר שהוטל עליו, להתחזות לבן הזוג שלך,‬
‫הוא לא הצליח לעשות, אלא הרגיש צורך להיות החבר האמיתי שלך.‬
‫נכון או לא?‬
- ‫ארמנדו... - בלי "ארמנדו".‬
‫את רוצה להגיד לי משהו, נכון? דברי.‬
‫תגידי לי כבר.‬
‫לא משנה מה זה.‬
‫אני אגיד לך.‬
‫כי אני רוצה להיות כנה איתך.‬
‫קודם לא היית?‬
‫אני רוצה להציג בפניכם את מנחת הערב,‬
‫השגרירה שלכם בכל העולם,‬
‫אישה שמייצגת את ערכי הליבה ואת הנשמה של קולומביה.‬
‫בלי עיכובים נוספים, ביאטריס פינסון סולאנו. מחיאות כפיים.‬
‫היו לי רגשות כלפי אסטבן.‬
‫דברים קרו בינינו.‬
‫אילו דברים?‬
‫אילו דברים קרו?‬
‫היית איתו?‬
‫הבחורה היפה מקנאת במזלה של המכוערת לשעבר.‬
‫לאורך כל 25 השנים שהיינו יחד, מיום חתונתנו,‬
‫לא הייתי עם אישה אחרת.‬
‫כי אהבתי רק אותך.‬
‫עשרים וחמש שנים, אפילו...‬
‫כשהיינו בהפסקה,‬
‫לא הייתי עם אחרת.‬
‫מתוך נאמנות לך.‬
‫מה נסגר...‬
- ‫מה? - מה אעשה עכשיו?‬
‫כי אני לא יודע.‬
‫אני לא יודע מה לחשוב.‬
‫אני כל כך מאוכזב, ביאטריס.‬
‫לא ציפיתי לדבר כזה ממך.‬
‫דווקא ממך לא.‬
‫אני אישה חופשייה, ארמנדו.‬
‫יש לי זכות מלאה לחיות את חיי.‬
- ‫ואני לא מתחרטת על כך. - נהנית?‬
‫נהנית מזה?‬
‫כן.‬
‫הסאונד. המיקרופון דלוק.‬
- ‫אני אלך לשם. - לך למצוא אותה, פרדי.‬
‫לך, מהר.‬
‫היה לנו הסכם.‬
‫כבר לא היינו יחד, ארמנדו.‬
‫את...‬
‫בגדת בי.‬
‫ביאטריס אורורה...‬
‫הם מחכים לך. קראו לך.‬
- ‫באמת? - כן.‬
‫הם מחכים לך.‬
‫ארמנדו...‬
‫אתה הנבגד המפורסם ביותר באמריקה.‬
‫מה?‬
‫המיקרופון של ביאטריס אורורה היה דלוק.‬
- ‫מה? - וכולם שמעו מה אתה...‬
‫מי היה מאמין שהיא...‬
‫לא...‬
‫אימא.‬
‫ערב טוב!‬
‫מצטערת על האיחור.‬
- ‫תודה רבה שבאתם. - אימא.‬
‫קודם כול, אני רוצה לומר לכם שהקולקציה הזו מאוד מיוחדת‬
‫כי היא נוצרה מתוך קושי, אם יורשה לי,‬
‫ובמטרה להצטרף לחברת ההחזקות של מר סראנו.‬
‫אימא.‬
‫אני בטוחה ששיתוף הפעולה הזה יהיה פורה.‬
‫אימא.‬
‫אני לא מייצגת את האישה המושלמת.‬
‫אני יודע.‬
‫כי אני לא כזו.‬
- ‫רדי מהבמה. - ואני לא רוצה להיות.‬
‫אימא.‬
- ‫אבל אני תוהה מה זה להיות מושלמת. - רדי.‬
- ‫מהי שלמות? - המיקרופון שלך היה דלוק.‬
- ‫סליחה. - רדי, ביאטריס.‬
‫מה?‬
‫המיקרופון שלך היה דלוק, כולם שמעו אותנו. רדי.‬
‫זו הייתה...‬
‫שיחה פרטית ש...‬
‫לא הייתם אמורים לשמוע.‬
‫אני מצטערת, מילה.‬
‫אבא...‬
‫אסטבן...‬
‫אני מצטערת אם גרמתי לכם בושה,‬
‫אבל אני כבר לא מתביישת...‬
‫לחיות.‬
‫או להיות מי שאני.‬
‫כל הכבוד!‬
‫תודה על מחיאות הכפיים שלכם. תודה רבה.‬
‫אנחנו צריכים להמשיך בהשקת הקולקציה הזו.‬
‫זו הייתה טעות קטנה, משהו שיכול לקרות לכל אחד.‬
‫המיקרופון היה דלוק.‬
‫שמעתם משהו שלא הייתם אמורים לשמוע, אבל אנחנו בהשקת הקולקציה.‬
‫עם הזנב מקופל בין הרגליים, כרגיל.‬
‫סופי, המצב כאן הרבה יותר גרוע ממה שראיתי בקלפים.‬
‫אני נבחרתי להיות הפנים‬
‫של מותג ש...‬
‫אמור לסמל ולייצג את האישה הקולומביאנית,‬
‫את הנשים במדינה שלי.‬
‫וכמו שאמרתי,‬
‫במקום זה, אני מייצגת חוסר שלמות.‬
‫בחרתי בה בגלל הכנות,‬
‫האומץ, היושרה והאנושיות שלה.‬
‫כששמענו בטעות שיחה שלא היינו אמורים לשמוע,‬
‫קיבלנו אישור לכך.‬
‫בטי, הלב הגדול שלך והקולקציה שלך יוכיחו את זה.‬
‫אז בואו נראה אותה.‬
‫בטי!‬
‫ארמנדו.‬
‫ארמנדו!‬
‫מריאנה?‬
‫כן, זו אני.‬
‫מזמן לא התראינו, מריאנה.‬
‫אני שמח לראות אותך. למה באת?‬
- ‫זה רגע מוזר. - אל תדאגי לי.‬
‫אני לא דואגת, ארמנדו, כי באתי כדי להציל אותך.‬
- ‫זה רגע קשה בשבילי. - אני יודעת.‬
‫אימא, את הכי גדולה בעולם! בטי המלכה.‬
‫את מלכת...‬
‫בטי, מה זה היה?‬
‫כל כך מפתיע. איזה נאום, נכון?‬
‫מפתיע. את האלילה שלי.‬
‫באמת, את האלילה שלי.‬
‫אני צריכה לצאת מכאן עכשיו.‬
- ‫ניקולאס, תן לי את המכונית שלך. - מה קרה?‬
- ‫את בורחת להתחתן, או מה? - לא.‬
‫לא בורחת. להפך.‬
- ‫לאן אנחנו נוסעות? - אני אנהג.‬
‫תחזירי את המכונית בקרוב. אני נוסע לירח דבש.‬
‫אתה זוכר שחזיתי לפני 20 שנה‬
‫ש"אקומודה" תפשוט רגל? זוכר?‬
‫אתה זוכר שאמרתי לבטי‬
‫שאתה תתאהב בה?‬
‫אני רואה מערכת יחסים חזקה מאוד, בטי.‬
‫כל כך מיוחדת, כל כך חזקה,‬
‫שתשנה את חייו‬
‫ואת חייך, ביאטריס.‬
‫זוכר? זה קרה, נכון?‬
‫אז קראתי לך שוב בקלפים,‬
‫וקיבלת שתיים עלה.‬
‫זה אומר‬
‫שהגעת לצומת דרכים,‬
‫ושאם לא תשיג את בטי עכשיו,‬
‫משהו נורא יקרה וכולנו נפסיד.‬
‫ותקשיב לי טוב,‬
‫ייתכן שלעולם לא תקבל את "אקומודה" בחזרה, ארמנדו.‬
‫לעולם לא.‬
‫לאן אנחנו נוסעות?‬
‫לסוף העולם.‬
‫בטי!‬
‫מר מנדוסה.‬
- ‫נוכל לדבר? - לא עכשיו, קלדרון.‬
- ‫זה חשוב. - לא עכשיו, קלדרון.‬
‫פרדי!‬
- ‫עצור, פרדי. - לא, אבל...‬
- ‫תן לי את הקסדה הזאת. - אבל למה?‬
- ‫אני... - תעקוב אחרי הרכב הזה.‬
- ‫אלוהים אדירים. - פרדי!‬
- ‫ואז מה? - פרדי!‬
- ‫תיזהר, אל תיפול. - מתוק שלי!‬
‫מה עם הלילה המשותף שלנו?‬
‫קדימה, מר תפוד.‬
‫אי אפשר לנסוע מהר יותר?‬
‫אם מנדוסה השמוק הזה עוקב אחרי הנכדה והבת שלי,‬
- ‫הן זקוקות לי. - כן, אדוני, בסדר.‬
‫קדימה, חואן, תן גז.‬
‫עכשיו!‬
‫מותק, אל תדברי.‬
‫האפר של פצ'יטו במכונית. לקחנו אותו לירח הדבש שלנו.‬
‫אני צריכה להחזיר את פרדי, כי ארמנדו חטף אותו.‬
- ‫סע מהר יותר. - בסדר.‬
‫אתם עסוקים מדי.‬
‫סנדרה ואני יוצאות לסיבוב.‬
‫כן, גברתי.‬
‫תן גז, מילה מחכה לי.‬
‫לא. היא מחכה לי.‬
‫אבל, כן, תן גז.‬
‫האוטובוס הזה שלי, וכולם יעשו כדבריי.‬
‫כיוון שהוא שלי, כולם צריכים לשתות משהו!‬
‫תעבירו את זה.‬
‫יחי פסקואל!‬
‫לא תגיד לי שוב דברים יפים?‬
‫כן, נדבר על זה אחר כך.‬
‫אבל אתה מדהים אותי.‬
‫מה?‬
‫אתה מרתק אותי.‬
‫נדבר אחר כך.‬
‫בואו נשתה!‬
‫תגיד לי, אדוני.‬
‫למה אתה על האוטובוס הזה?‬
‫כי רציתי לספר משהו לארמנדו,‬
‫אבל אני אספר לך, גוטיירס, כי הוא לא כאן.‬
- ‫תיזהר. - ספר לי.‬
‫אל תגלה לאף אחד עדיין.‬
‫לא, אדוני.‬
‫אתה יודע.‬
‫גוטיירס, אתה מדבר‬
‫עם הבעלים החדשים של 20 אחוז ממניות "אקומודה".‬
- ‫אלוהים אדירים! - כן, אדוני.‬
- ‫זה נכון? - אכן.‬
- ‫שנרקוד? - עוד מעט. לכי לרקוד.‬
‫תשמיע מוזיקה. היי...‬
‫שנרקוד?‬
‫מילה, אני אוהב אותך!‬
‫אני לא מבין את זה, ברצינות.‬
‫זה היה אירוע כל כך גדול, תפסת אותי בחיפזון,‬
‫אכזבתי את המלכה שלי, ועכשיו היא בטח מבולבלת.‬
‫פרדי, אנחנו רק צריכים למצוא את בטי.‬
- ‫היא בטח כועסת. - אני יודע.‬
‫אני מקווה שהחופשה שלנו תהיה נחמדה.‬
‫ארמנדו!‬
- ‫עצור. זה ארמנדו. - השחורדינית.‬
‫היי!‬
‫טוב, אימא, עוד תמונה.‬
‫מה קרה?‬
‫נגמר לנו הדלק.‬
- ‫כן, לך לשם... - הוא יסיע אותנו?‬
- ‫כן, בוא נלך. - אני רק צריך טובה קטנה.‬
‫בבקשה, חכו.‬
‫אתה לא נכנס לפה.‬
‫מר הרמס, בבקשה. שתית משהו?‬
- ‫לא, אדוני. - מר הרמס.‬
‫חכו לי!‬
‫קדימה.‬
- ‫מהר! - חכו.‬
‫מתוקה.‬
- ‫סלח לי. - בואו נלך.‬
‫איזה יופי. פר ג'רזי.‬
‫לא, הוא מדהים.‬
- ‫לא. - בואו נראה.‬
‫נכון, יש לו ביצים גדולות, הוא מסוכן.‬
- ‫מה קרה? - פר ג'רזי. הוא מסוכן.‬
‫אבל חייבים להמשיך.‬
‫אי אפשר. הוא בן שנתיים.‬
- ‫אני חייב למצוא את בטי. - רגע.‬
‫בחייך, זה מסוכן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫לא, תחזרו פנימה, יש כאן פר ג'רזי.‬
- ‫זה פר... - איפה הוא?‬
‫הוא הלך.‬
‫השמוק הזה הולך להתעסק עם המשפחה שלי.‬
‫אלוהים.‬
‫את מבינה במכוניות, נכון?‬
‫אין קליטה.‬
- ‫מה נעשה? - מה עכשיו?‬
‫בטי!‬
‫מילה!‬
- ‫אבא שלך? - אבארמנדו?‬
‫תתניעי, בטי.‬
‫תתניעי.‬
‫יופי, תני גז.‬
‫קדימה!‬
‫הוא תיקן את הרכב!‬
‫היה אבק בקרבורטור, זה הכול.‬
‫אל תכבי אותו. אתן תגיעו ליעדכן.‬
‫תיכנס.‬
‫לא אשאיר אותך באמצע שום מקום.‬
‫תיכנס.‬
‫די עם הדרמה, תיכנס.‬
‫בואו ניסע עם פצ'יטו.‬
‫יש לנו אורח.‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬