Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mina damer och herrar.
Se på din man, se på mig.
Se på honom, sen på mig.
Nej, han är inte jag.
Men det ska vi fixa.
Drömmer du om en man som doftar äventyr? Inga problem.
Livet är fullt av överraskningar.
Vill du ha en tuff, men känslig man som stryker dina klänningar
och lagar middagar med levande ljus?
Det kan ordnas.
Vill du ha en man som klarar alla faror?
Ursäkta, det är visst en orm.
En man…
…som tar dig till jordens ände?
Hela vägen till jordens mest avlägsna hörn.
Om du drömmer om äkta vara, charm och romantik,
väck hans inre styrka.
Väntan är över, mina damer.
Ge honom…
French Lover.
Säg "Je t'aime" till kärleken.
Bryt!
-Bryt, tack. Bryt. -Det ser bra ut.
-Zooma ut. -Det är klart.
Det var jättebra.
Tack, det var allt.
-Var det bra? -Ja, perfekt.
Jättebra, tack.
-Vi tar förpackningsbilden. -Okej.
Förpackningsbilden, tack.
Packa vagnen.
-Kom igen, nästan klara. -Rekvisita, tack.
Du var fantastisk, Abel.
-Klienten älskar det. -Det är skit.
Inte då! Du var fantastisk. Jag lovar!
-Sexig. -Varför gick jag med på det?
Två års lön på två dagar.
-Jag är skådespelare, inte deoprånglare. -Den luktar gott och är ekologisk.
Du stinker, kompis.
Som när du stötte på Caroline på gymnasiet. Minns du?
-Jag är ett skämt. Jag vill inte ha sånt. -Jag vet bäst, gubben.
En bra film är bäst. Inte skitreklam.
Alla stjärnor gör det. Ta bara DiCaprio i skräpfiaten.
Clooney säljer kaffe.
Jag kan göra Dior eller Chanel som Brad Pitt eller Louis Latour.
Sluta jämföra dig med honom. Det är löjligt.
-Ingen bryr sig. -Ingen?
-Hans Césarpriser då? -Ingen har ens hört talas om honom.
-Alla har det, Camille. -Strunt.
Ingen utanför Paris. Åk till Charente or Corrèze och se.
Jag tror Latour är från Corrèze.
-Ge mig min medicin. -Här.
-Hur många tar han om dagen? -För många.
EFTER BOKEN AV SHIRLY MOSHAIOFF
Titta, det är Zak sa. Han från tv-serien.
Jag älskar honom!
-Är inte det Abel Camara? -Ta kort!
Läget, Abel?
-Han var så här nära mig. -Vad sjukt!
Hej, vad får det lov att vara?
En whisky.
Yamazaki.
Okej, kommer strax.
En Yamazaki, tack.
SEX, DROGER, ALKOHOL… ABEL CAMARA MÖTER SINA DEMONER
Bara en kaffe, förresten. Vad gör du?
Ursäkta, ingenting. Det ska jag hämta.
-Filmar du mig? -Nej, verkligen inte.
Jo, du filmar mig.
Vem skickar du det till? Vilken tidning? Skäms du inte?
Hur är ljuset? Är jag ledsen nog, eller vill du ha mer?
-Ursäkta, du har tappat det. -Säg.
-Är nåt på tok, Abel? -Ja.
Jag kan inte ta det lugnt i fem minuter utan att personalen pappar mig.
Vet du vad? Se på mig. Jag kommer aldrig tillbaka hit.
-Vad hände? -Inget. Han är arg för ingenting.
Han är helt paranoid.
Man tar inte ut sina problem på andra. Sök hjälp.
-Jag mår bra. -Vet du vem han är?
Ja, än sen? Jag tänker inte kräla.
Jag är ledsen, Abel. Hon är ny och har säkert mens.
-Ursäkta mig? -Enkelt. Kunden har alltid rätt.
-Speciellt Abel. -Varför speciellt han?
-Du fattar inte. -Jo, jag fattar. Jag slutar.
-Bra. Försvinn. -Skit.
-Mens? -Man får ju inte säga nåt nuförtiden.
-Det är inte okej. -Oj, din yamazaki.
Oj, jag tappade. Ursäkta. Får jag komma förbi? Tack.
Gå då. Ut! Du får sparken!
Synd. Vi ses, sexistiska svin.
Nu gick du för långt.
Vänta!
Jag är verkligen ledsen. Följ med mig tillbaka så löser vi det.
Glöm det. Jag vill inte jobba för det svinet.
Låt mig gottgöra dig.
-Vad betalar han dig? -Skojar du? Sluta. Det är pinsamt.
Vad kan jag göra då? Får jag köra dig hem?
Nej, det är skumt. Jag känner inte dig.
Du vet vem jag är. Oroa dig inte. Kom, så kör jag hem dig. Jag vill det.
Ett nej är ett nej. Nu räcker det. I åratal har vi stått ut.
Frun, jag ber ju om ursäkt.
-Jag trakasserar inte. -Inte?
-Jag säger det igen. Förlåt. -26 minuter.
Låt mig köra dig.
-Det är det minsta jag kan göra. -Okej.
Se där.
Vissa saker förändras aldrig.
-Vill du också ha skjuts? -Vi vinner aldrig.
Adjö, frun.
ENSAM I RYMDEN
-Vad heter du? -Marion.
Snygg brudmagnet.
-1960-tal. Väldigt fin. -1966.
Jag heter Abel.
-Varför är det roligt? -Du är lättretad, du.
Du är så paranoid.
Det var andra gången. Snart blir jag förolämpad.
Vad är du rädd för? Vem är du rädd för? Folk?
Jag är rädd för att bli sviken av folk. Inte samma sak.
-Du känner dåligt folk, då. -Nej.
Jag är paranoid.
Där var det.
Tack.
Är allt okej? Kan vi bli vänner?
Alltså… Nej. Men tack. Hejdå.
Vadå "nej"?
Manon!
-Nej, Marion. -Förlåt. Får jag fråga en sak bara?
Nej.
Får jag komma in lite? Jag kan inte gå till mitt möte så här.
Du är gränslös.
-Det var du som stänkte ner mig. -Det är sant.
Kom in då.
Åtta våningar utan hiss. Hämnas du?
-Jävlar! Nej, inte det. Sluta. -Är du rädd för både folk och hundar?
Nej, men jag ser den helst inlåst.
-Okej. -Ta bort den.
-Den är väldigt nära. -Kom hit.
Tack.
-Så ja. Hejdå. -Kom.
Trevlig lägenhet.
Stanna här, okej.
Jag kommer snart.
Känn dig som hemma.
Ja, tack. Har du en askkopp?
-Vill du ha kaffe också? -Ja, gärna.
Jag röker bara ibland.
Jag tar inte droger.
Tro inte på vad de säger.
-Jag mår bara inte så bra för tillfället. -Jag bryr mig inte.
Jag är stressad över programmet där jag ska marknadsföra min film.
Jag ska vara rolig, skämta och le.
-Här. -Okej.
Jag orkar inte.
De frågar säkert om min tjej.
Varför?
Hon lämnade mig nyligen. Det är allt folk pratar om.
Paparazzina lämnar mig inte ifred. De grisarna följer efter mig överallt.
-Det här är svårt för mig att säga. -Förlåt då.
Jag såg att hon var otrogen på Google.
-Jag och resten av världen. -Oj. Det var tufft.
Ja, det är tufft.
Jag mår inte heller så bra. Jag ska skilja mig.
Han lämnade mig för min bästa vän.
-Dubbelt svek. -Ja.
Vi har öppnat en krog, och jag får inte gå dit.
Svin.
Så i förlorartävlingen vinner jag.
Ja, du har goda chanser.
-Hunden håller också med. -Hon heter Claudine.
Vad?
-Claudine? Den kan inte heta Claudine. -Claudine är ett fint namn.
Ja, men på små saker.
Claudine! Du är inte klok.
Vänta…
Klä av dig då.
Nej, jag menar inte så.
-Du ville bli av med fläcken. -Ja, just det.
Du kan hjälpa mig.
Just det. Du kan inte göra nåt själv, va?
Jo, men det är svårt.
Ja, speciellt när man är hög.
Ser du? Det är svårt.
Varsågod.
Fan…
-Du har vackra ögon. -Jag vet.
Jag vet.
Jag valde att sluta som modell.
Jag menar det.
Du är inte som alla bimbos.
Du är verkligen…
Söt för en ful tjej?
Förlåt. Okej. Kan du ta av den?
Fan. Vänta.
Fan, det är min agent. Jag är så sen. Hon kommer att döda mig.
-Var tyst. -Okej.
-Cam, hur är läget? -Vad fan, Abel? Vi väntar.
Ja, jag är på väg. Det är ingen fara, oroa dig inte.
Visst. Jag har din plats. Jag vet att du inte rör dig.
Ja. Okej.
Ja. Vad gör du, då?
Ja, faktiskt… Jag mediterar.
Mediterar du i Villejuif? Skojar du? Är det en ny langare?
Nej! Det är inget sånt. Villejuif är bra för meditation.
Jag kommer.
-Åk nu! Lova! -Okej, hejdå.
För jag…
-Okej, jag måste gå. -Det borde du göra.
-Hejdå. -Hejdå.
-Vad var det? -Oj, jag tappade.
Vill du inte?
Jo.
-Marion, öppna! -Fan, det är Antoine.
Vem är Antoine?
Min man. Mitt ex, alltså. Du fattar. Kom igen.
-Öppna! -Är han säpo eller? Galning.
-Göm dig! -Nej. Varför?
-Gör det inte svårare. -Jag vet att du är där.
Bankar som en galning.
-Kom. Här inne. -Det är jag. Öppna!
-Hunden! -Nej…
-Jag kan inte. Där inne? -Det går inte.
-Jag vet att du är där. -Snälla…
-Hon är snäll. In nu. Sitt. -Snälla.
Allvarligt? Vad håller hon på med?
Okej. Sov du?
-Nej, hurså? -Som du ser ut.
-Vad gör du ens här? -Det stinker. Vad gör du?
-Ingenting. -Som vanligt.
Jag sätter mig, okej?
Du har inte betalat hyran än.
Pengarna från krogen borde väl räcka.
Vi kan inte ta det utan advokater. Var är Claudine?
-Hurså? -Vi ska till stranden i helgen.
-Hon har det bättre där än här. -Fan…
Nej, jag vill ha henne här.
-För att bli mindre ensam? -Jag var ensam med dig, Antoine…
Tar du medicin eller nåt?
Du har rökt. Det är det som stinker. Du tar inte hand om dig.
Låt mig vara. Nu räcker det.
Du hittar aldrig en man så här. Ingen kille skulle…
-Vad gör han här? -Ska du presentera oss, älskling?
-Vem är den här skitstöveln? -Är du…?
Abel Camara, ja. Och ni är?
Jag äger lägenheten. Vad gör du i mitt hem?
Vad är det?
Det stinker.
-Känner du? -Va?
Hans andedräkt.
-Är det? -Hans mun.
Vad fan?
Man får inte bara komma så här. Och inte ens presentabel. Det går inte.
Du matchar korridoren. Från 70-talet.
Föråldrat. Och ditt hår ser tunt ut. Akta pannan. Den är för stor.
Skaffa lugg. Den ser ut som en motorväg.
-Var det roligt? -Ja, det var det.
-Inget att säga? -Vad ska hon säga?
-Du stör. -Jaså?
Så åk hem, borsta tänderna och låt henne vara.
-Vad fan? -Bra.
-Hejdå, motorvägen. -Det…
Hej med dig!
Vilken galning hånar dig så?
-Gjorde jag fel? -Nej, det var perfekt.
-Var är den kaxiga bartjejen? -Jag vet. Jag kan inte mot honom.
Fan, jag måste gå. Förlåt. Jag måste verkligen det.
Vi ses snart.
Sluta. Du vet att vi inte kommer att ses igen.
Ja, det är nog osannolikt.
-Men det var kul. -Ja.
-Hej. -Hej.
Du försvann som Dupont de Ligonnès. Var var du? Känner jag henne?
Kom igen. Det är för sent att spela in nu. Vi får köra direktsändning.
-Det går bra. -Och du måste byta om.
-Moster! -Jade!
-Hur är det, gumman? -Bra.
Mamma! Moster är här!
-Ja, moster! Hej, gumman. -Hur är det?
-Hallå. -Vad fin du är!
Nej, jag ser hemsk ut. Antoine såg det direkt.
-Jag har lagat tagine. -Toppen. Tack.
Träffade du honom? Du skulle ju inte göra det!
-Han bara dök upp. Han är så jobbig. -Spionerar han på dig nu?
Det är trakasserier. Det är bra för ditt fall. Bra.
Kolla vad jag köpte, mamma.
-Vad fin. -Är den till Jade?
Är du svartsjuk? Du låna den på dejt.
-Jag dejtar inte. -Men det ska du.
Två av mina 23-åriga praktikanter har fått ditt nummer.
-Nej. -Och Romain. Trevlig kille.
Trevlig kille? Hellre dör jag.
-Har du kort på Romain? -Hej, pappa.
-Hej, hur är det? -…succéserien Zak sa…
Varje film gör storsuccé…
Ser du på det här?
Efter Spionen ur askan och Rån på Rivieran,
är han här för att tala om Ensam i rymden. Ännu en juvel.
-Ja! -Vi talar om hans unika karriär.
Och även hans motgångar.
Och hans upptåg som fyller skvallerspalterna.
Han är unik och vi älskar honom. En applåd för Abel Camara.
-Välkommen, Abel. -Tack.
-Det var längesen. -Ja.
-Du visar dig inte så ofta. -Kanske det.
Okej, jag måste göra det. Zak sa: Hur mår du?
Jag mår bra. Jag har haft det lite jobbigt.
-Men det är över… -Jag skulle knulla honom.
Ursäkta mig? Menar du allvar?
-Skulle inte du? Se på honom. -Aldrig! Det skulle jag inte. Vad fan?
Jag fattar inte grejen.
-Nej! Stäng inte av. -Nej!
-Tack! Jag vet inte vad ni ser hos honom. -Han är oemotståndlig.
Oemotståndlig? Jag förstår inte.
Finns ingen kändis du skulle ligga med om du fick?
Jag vet inte. Tja…
Jag gillar Marilyn.
-Hon är ju död, gubben. Jag älskar dig. -Men när hon levde.
Vi älskade filmen.
-Abel, vi har en överraskning. -Bra, han älskar överraskningar.
Det här är inte bra.
Vi träffade en vän till dig på Balmains visning idag.
Spela videon, så pratar vi efteråt.
-Titta hit, Léna! -Du ser fantastisk ut, Léna.
Abel Camara är med i vår show ikväll. Har du nåt att säga honom?
Jag vill inte prata om Abel.
Mitt råd, som en som bryr mig om honom, är att han går vidare, som jag har gjort.
-Tack, Léna. -Louis!
-Herr Latour, titta hit.
-Titta hit. Perfekt. -Titta hit.
Du visste det säkert.
Ja då.
Vill du svara?
Nej, men…
Jag ska berätta en hemlighet. Jag är snart 40.
Så ja, Abel. Lugnt och fint, raring.
Det var komplicerat med Léna.
Min tid med henne är över.
Och det är som det ska.
-Varför ler du så, Abel? -Jag ler inte.
-Jo, det gör du! -Nej då.
Du döljer något.
-Det finns inget att dölja. -Vi vill veta allt.
Ja!
Berätta, Abel.
Okej, jag ska berätta. Jag har också träffat någon.
Åh, bra!
-En skådespelerska? -Nej.
-Han är bra. -Jag visste att han hade fått ligga.
-Ser du inte att han bara hittar på? -Berätta!
En mystisk främling som många kommer att avundas.
-När får vi träffa henne? -Inte än. Jag har redan sagt för mycket.
En sak är säker…
Jag är kär. Så är det.
-Bra. Bra gjort! -Jävla idiot. Varför sa jag det?
Skojar du? Du trendar. Alla vill veta vem hon är.
Varför gör jag sån här skit?
Sluta. Det var genialt. Jag ska hitta någon.
-Jag tänker inte låtsas. -Det gör alla i USA.
Vi hittar en tjej som spelar med för lite cash.
Min kusin i Limoges!
-Sabrina? -Ja!
-Han är galen. -Vem som helst.
En skådespelerska som låtsas vara skönhetskonsult…
-Sabrina är skönhetskonsult! -Det handlar inte om henne utan om storyn.
Vi har en ny tjej på agenturen som passar. Adeline Blaz.
Blaz? Heter hon det?
-Jag ligger inte med vem som helst. -Det brukar du.
Du behöver inte ligga med henne. Visa er ute tills de slutar prata om Léna.
Ni är galna. Jag vill inte ha en låtsastjej till låtsastjej.
Hitta en pank tjej som du kan hjälpa, då. Alla vinner.
-Ja. -När du säger det så…
-Jag säger inte det för Sabrinas skull. -Igen…
-Bra, jag fixar det. -Vänta.
Jag har en idé.
Vad? Vart ska du?
Jag står inte ut. Vad gör ni?
Lugna er!
Gud, låt det vara föräldrarna.
-Överraskning! -Vad gör du här?
-Du är upptagen. -Min systerdotter har kalas.
-Mitt huvud bultar efter tre timmar. -Okej, skit. Det passar inte.
Nej, inte direkt. Förlåt.
Jag ville be dig om en tjänst, men jag hade bara din adress.
Fan, jag står inte ut. Sluta med ballongerna!
Jag blir galen.
Jag kan hjälpa till.
-Kan du lugna ner tio vilda barn? -Självklart.
Kom igen! Var med!
Och vänd!
Så här gör vi. Kom igen.
Gör som jag, okej? Stick ut rumpan.
Kom igen! Skaka på rumpan.
Se inte ut så där. Se vad kul de har.
Vänta!
-Har du anlitat nån? -Det är…
Händerna så här.
-Han liknar den där skådespelaren. -Han är en kompis.
En kompis?
Gör så här.
-Din kompis dansar bra. -Vad kostar han?
Ingenting. Han ville hjälpa till.
Se så fin han är med Jade. Så gulligt.
Åh, ja.
Han är så söt.
Igen!
Okej. Abel!
Ni rockar! Fortsätt så, ungar. Fortsätt.
-Helvete. -Oj, det är faktiskt han.
-Hejsan. -Hej.
Hej, jag heter Estelle. Jag är Marions lillasyster.
-Och Cédric, hennes man. -Hej.
-Läget? -Det är bra, ja.
-Är ni Jades föräldrar? -Ja.
Hon är toppen.
Ja, hon är cool. Hon är en cool tjej.
Okej, jag tror inte att de har träffat en kändis förut, så…
Det har jag. Jag såg François Hollande i Tulle.
Coolt.
-Vem bryr sig? -När han var president.
-Det ringer på dörren. Kan du…? -Jag går.
Okej.
Hallå. Kan du lugna dig?
-Hej. -Hej.
-Kom in. -Abel Camara?
Du kunde väl ha varnat mig? Jag hade gått till salongen.
Salongen?
Du är fin som du är.
Jag visste inte att han skulle komma igen.
Igen? Vad har jag missat? Ligger du med Abel Camara och har inte sagt det?
-Wow, han är så jävla sexig. -Hallå! Jag står här.
Du är galen. Jag ligger inte med nån. Han är bara lite nere.
-Jaså? -Han var ensam och behövde prata.
-Han behöver knulla. -Hallå! Jag är fortfarande här!
Du är så pinsam. Jag är ändå inte intresserad.
-Skämtar du? -Nej.
Nej, jag har annat att tänka på. Jag behöver inte ligga runt med…
Exakt!
-Med ett cirkusfreak. -Det säger du inte.
Jag är stolt över dig.
Jösses.
Jag fattar inte hur du står ut. Du har ett helgons tålamod.
När folk är schyssta är det trevligt. Är de jobbiga låtsas jag.
Jag är för ärlig. Jag kan inte ljuga. Man ser rakt igenom mig.
Fan.
-Kan du hacka en gurka? -Jag vet inte hur man gör.
-Fåna dig inte. -Jag kan försöka, men jag lovar inget.
-Wow! Vilken omelett! -Vad gör du?
Det där är en zucchini.
Det här är en gurka.
Du lurade mig. Titta på dem!
De är bröder. De är likadana. Du lurade mig.
Du lade dem tillsammans.
-Du är så fånig. -Tack.
-Vad är det? -Gud, vad gott.
-Lugna dig. Det är bara en omelett. -Den är utsökt!
Om jag nånsin får min krog ska jag ha Abel-omelett på menyn.
Varför är du tillbaka? Vad var det du ville be mig om?
Glöm det. Det var inte viktigt.
Vad var det där?
-Vad? -Den där blicken. Det är inte tillåtet.
Varför?
-Du spelar. -Inte alls!
Jag märker det. Igår, idag, nu.
Varför gör du det?
Jag är glad.
-Det har jag inte varit på länge. -Sluta. Det är nåt.
Varför sitter en som kan få vem han vill i mitt kök med de där ögonen?
Vad är knäppast? Att jag vill ses igen, eller att du frågar varför?
Båda två, faktiskt.
Okej. Vi är knäppa båda två.
Får den knäppa killen bjuda ut den knäppa tjejen på middag?
Ett glas?
Förlåt, men jag tror inte att det är en bra idé. Jag har nog med problem.
Jaså?
-Jag trodde inte att jag var ett problem. -Nej, jag…
Jag menade inte så. Du fattar.
Det är okej. Är du inte intresserad, så är du inte det.
Det är som det är. Inga problem.
Fan.
Hur som helst…
-Ha det bra. Tack för omeletten. -Vänta, är du sur på mig?
Nej, inte alls. Jag förstår.
Hej.
Hejdå.
Va? Skojar du?
Han ristade numret i en zucchini och du ser inte symboliken?
Du är hopplös.
Han är mindre skrytig än jag trodde.
-Han är trevlig. -Ja. Okej. Så du slängde ut honom.
Du är galen.
Kom igen. Han och jag? Det vore ju löjligt.
Varför inte?
Han är kändis. Jag är bara en vanlig tjej.
-Ingen skulle tro det. Det skulle inte gå. -Jo.
Ingen ber dig att gifta dig med honom.
Äntligen händer nåt coolt. Njut av det, tjejen.
-Jag hade faktiskt kul med honom. -Ja.
Så osannolikt. Nästan surrealistiskt.
Åter till verkligheten, ditt svin till man är här.
Hej.
Hej. Här, koppel, mat.
-Vi måste prata. -Jag har inte tid.
Jag har körlektion och jag är med Estelle.
-Vi får inte prata. Hon är din advokat. -Tig då.
Förtjusande som alltid.
Du betalar inte hyran, men har råd med lektioner?
-Mina föräldrar betalade. -Inte killen?
Vilken kille?
Spela inte dum. Du är inte på bild, men jag ser huset.
ÄR CAMARA FÖRÄLSKAD?
Vad fan är det här?
Han har legat med hela Paris. Du äcklar mig.
Jag noterar allt du säger.
-Skärp dig. Inget hände. -Den nakna killen är bara en kompis?
Han ville att det skulle se ut så. Han gillar att skoja bara.
Det här är ju löjligt.
Hur träffade du honom? När? Svara mig. Berätta innan jag blir galen!
Hot, noterat.
Bli inte sur. Vi har ju gjort slut. Jag gör vad fan jag vill!
Sant, syrran.
Har du inte betalat imorgon tar jag lägenheten.
-Fattar du? Okej, bra. Hejdå. -Hejdå.
Hejdå, då. Så trevligt.
-Först nu blir han svartsjuk. -Kom, gumman.
Jag hade rätt. Du och Abel är trovärdiga. Titta!
Det är… Det är ditt hus. Det är där du bor.
"Har han äntligen hittat kärleken?" Så sjukt!
-Det är inte klokt. -Det är helt jävla otroligt.
Ja, en känslig, kärleksfull, trogen man, som drömmer om att bilda familj.
Sånt där. De älskar det!
Jag ska säga det till honom, så ringer jag sen. Hej.
Vad är det?
-De vill ha dig igen till French Lover. -Vi skulle ju sluta med det.
Ja, men de såg programmet. De älskade historien om den nya kvinnan…
De insisterar.
-Jag bryr mig inte. -Du får tredubbel lön.
-Tredubbel? -Ja, tredubbel.
Och det här?
Har du hittat nån? Är hon med på att spela?
Ja. Allt är bra. Det är bra. Det är bara…
Vi har några detaljer att lösa.
-Men det ska funka. -Så du har inte hittat nån?
-Jo. -Jag har en lösning.
-Vad då? -Adeline Blaz. Hon är här. Du är här.
-Jag tar hit henne, så ser vi hur det går. -Jag har inte tid att träffa nån.
Okej? Fixa den här röran. Jag har möten att gå på.
-Hon är en sötnos. -Jag vill inte ha nån sötnos.
Hallå. Hej.
-Får jag komma in? -Ja, absolut. Kom in.
-Slå dig ner. -Tack. Hej.
Adeline, det här är Abel.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
Abel, Adeline var så bra i Hjärtat är en sorgsen artist på Avignonfestivalen.
Vad snäll du är.
-Coolt. Spelade du den sorgsna artisten? -Nej, jag var artistens hjärta.
Jaha.
Det var så kul, jag var täckt av köttbitar.
Det är inte poängen. Adeline vet vad hon gör här.
Ni kan väl gå och ta ett glas och lära känna varandra.
Jättegärna.
-Men Abel kan inte, tyvärr. -Nej, det går bra.
-Jag har ställt in allt. -Har du inte möten?
-Nej, jag är helt ledig. -Okej då.
Innan middagen är bra för att talas vid.
-Absolut. -Ja.
Det här jobbet vore perfekt.
Fasta arbetstider, inga korttidskontrakt.
Sen… Jag vet inte. Vi kan ligga med varandra om du vill.
-Det är inte tanken. Det rör nog till det. -Självklart. Synd.
-Då låter vi kemin sköta sitt. -Visst.
-Du är tvilling, va? -Nej, oxe.
Sluta! Är du oxe?
-Ja. -Jag är fisk.
Jord och vatten, perfekt sexuell kemi.
-Hej, gumman! -Vad gör du här, vännen?
-Jag ska träffa vänner. Vad galet. -Otroligt.
Hur går det?
-Tja… -Trevligt att träffas. Rose.
-Trevligt att träffas. Abel. -Jag vet.
-Vad ska ni göra ikväll? -Vi har inte funderat på det.
-Producenten Séclier har fest. -Det vore coolt, men jag är inte bjuden.
-Inte jag heller. -Vad synd.
-Jag är bjuden. -Du skojar?
Jag är alltid bjuden.
-Tänker du välja mig? -Glöm provspelningen.
-Va? -Det finns inget jobb.
-Inte? -Jag skulle aldrig göra det.
Goda nyheter. Då kan vi ju ligga.
-Vill du ha? -Jag filmar imorgon.
Vem bryr sig? Vi har ju kul. Kom igen.
Det är grönt. Kör!
-Marion, du är distraherad idag. -Ja, förlåt.
-Rör på dig! -För sent.
ENSAM I RYMDEN
Man vill ju bara åka till rymden.
Hejdå.
LA MARIES BILSKOLA
HEJSAN!
VILL DU FORTFARANDE TA ETT GLAS MED EN KNÄPP TJEJ?
VI SES UTANFÖR DIG KL 21
Fröken! Damen!
Damen. Marion!
Hallå, Marion! Kom hit!
Pratar du med mig? Är jag din hund? Vem tror du att du är?
-Skäll inte så. Kom ut så pratar vi. -Du är rakt på sak. Vilken lustig tjej.
Nej, jag har nåt åt dig. Hoppa in.
Vad för nåt?
En överraskning. En stor överraskning, om du fattar vinken.
Det gör jag inte. Är det din kuk så spyr jag.
Va? Nej, nu tar du fel. Min kuk är inte inblandad.
Nej, det är en riktig överraskning.
Vad fan gör du, Abel?
Jag gömmer mig. Kom igen, hoppa in.
Du beter dig som ett pervo.
Nej, jag är en hemlig agent som undviker paparazzi. Kolla där borta.
-Sami heter jag. Trevligt att träffas. -Detsamma.
Vilken skitbil för en hemlig agent.
Skojar du? Hon är sublim. Peugeot 309 GTi 16V.
Jag har nya däck och har bytt till växellådan från 205.
Du vet ingenting.
Vet jag ingenting?
För det första har din 309 punka på höger framdäck.
Och du ville ha kortare växel, men 205-lådan klarar inte vridmomentet.
Hur vet du så mycket om min växellåda?
Pappa är mekaniker. Han har lärt mig lite.
Bra. Jag behöver nån som byter mina instegsplåtar.
Okej, vi åker till Midas senare, men nu har vi ett möte.
-Var? -Överraskning.
Kom igen, kör.
Det är här vi ska filma idag.
Inte illa, va?
-Är det verkligen bara vi här? Otroligt. -Arbetsförmåner, va?
Tack vare Abel har vi gjort sjuka saker.
Jag har flugit i tyngdlöshet, ätit på Élyséepalatset,
träffat Catherine Deneuve och kramat en björn.
-Har du känt honom länge? -För alltid. Våra mammor var vänner.
Nelly var ensam med Abel, och sen stack min farsa när jag föddes.
Så vi växte upp tillsammans. Vi hade en lägenhet i Charenton.
Vi och våra mammor. Det var toppen.
Sen slog Abel igenom, men Nelly blev sjuk.
Serien var en succé, men hon fick inte se det.
Hon gick bort.
Och Abel stannade hos oss.
Och sen kom filminspelningarna,
berömmelsen, tjejerna, allt det. Men vi höll ihop.
Så Abel är som min bror.
Det var ett långt svar på en fråga.
Förlåt, jag rycktes med. Jag är inte van vid att få frågor.
Det är ganska rörande.
-Vilka frågor får du inte? -Hur jag mår eller vad jag sysslar med.
Eller vad jag heter. Bara frågor om Abels nummer.
Ingen fara, jag har det redan.
Du är inte som de andra. Det är coolt att du sa ja.
Sa ja till vad?
Lunchen.
Lunchen med oss. Med mig, menar jag. Det är coolt.
Nöjet är på min sida.
Med tanke på var vi är ångrar jag ingenting.
-Hon vet inte. -Nej.
-Jag har inte sagt det än. -Har du inte frågat?
-Inte officiellt, men jag ska. -Du gör som du vill.
Ha så kul. Jag ska till min tjej.
-Känner du alla här? -I stort sett.
-Så du kan slappna av? Inga paparazzi? -Nej, teamet är vana vid det.
Men de pratar bakom ryggen på mig.
Nu pratar de till exempel om oss.
-Gör de? -De vill veta om vi ligger.
-Lägg av. -Jo.
-På riktigt? -Ja.
-Stör det dig inte? -Jag bryr mig inte. Jag är van.
Du vet, folk…
De dömer mig, kritiserar mig, hånar mig. De pratar, men vet ingenting.
-Älskad ena dagen, hatad nästa. Så är det. -Sluta, jag börjar gråta.
Du hånar mig också. Det är taskigt.
Förlåt, Abel, vi ligger efter. Vi måste börja.
-Förlåt, jag måste gå. -Okej.
-Ses vi där? -Ja.
-Vi ses snart. -Vi ses.
Går det bra?
Ursäkta mig. Skulle du kunna skicka saltet?
Visst.
Vad snällt. Är du ny här? Är du statist?
-Nej, jag är bara på besök. -Du är på besök.
Hon är bara på besök.
-Som de andra. -Inte en chans. Jösses.
Ursäkta mig. Förlåt.
-Förlåt. -Ursäkta. Här kan du inte stå.
Förlåt. Ursäkta mig.
-Ursäkta! -Förlåt.
Var är Abels stuntman?
Kom igen, nu kör vi!
Frun hedrar mig med sin närvaro.
Du skrämde mig, din idiot.
-Jag ser det. -Det där var något extra.
Snyggt, va?
Vad de har ansträngt sig. Peruken, fjädern…
Abel, vi gör stuntscenen med JP, och sen scenen med dig.
-Okej. -Gör du inte dina egna stunttrick?
Jo. Det är klart att jag gör.
Mathilde, vad menar du? Jag fattade inte, men jag tar tagningen.
Men det är väldigt farligt.
Du brukar vilja att JP gör det.
Vem är JP? Jag gör ju mina egna stunttrick.
Och det går alltid bra.
-Men det här är riskabelt. -Det är bara en häst.
Jagad av fem beväpnade ryttare.
-Över staketet. -Genom skogen.
-Galopperar bort. -Jättesnabbt.
Jag tog inte ridlektioner för ingenting. Jag sa att jag gör det, så jag gör det.
Punkt slut. Nu kör vi.
Okej, jag bryr mig inte. Nu kör vi. Jag hinner inte.
Okej, så Abel ska göra stuntscenen.
Jag upprepar, Abel gör stuntscenen.
Bra. Okej!
Var är min springare?
Går det bra, Abel? Oroa dig inte.
Tornado är en Rolls-Royce. Men också en svamp. Okej? Hon känner allt.
-Men du ska inte vara rädd. -Jag är inte rädd.
Jag är inte alls rädd. Jag vill rida.
Eller hur, lilla Tornado?
-Fan! Är det normalt? -Hon testar dig bara.
Vad är det med hästen? Har den druckit Red Bull?
Rulla kameran!
Redo att filma. Alla klara.
Kameran rullar.
-Det här fixar du. -Nej!
Hästen är inte glad. Den börjar bli arg.
Tyst på inspelningen, tack. Rulla ljudet!
-Scen 115/1, första tagningen. -Action!
Helvete, inte än. Jag är inte beredd.
Långsamt, Tornado. Lugn och fin. Så ja.
Det är bra.
Han är bra!
Kom igen, Tornado!
-Action. -Skicka in hästarna.
Jättebra.
Det är så bra.
Helvete!
-Bryt! -Bryt.
Fan! Dumma jävla häst.
Det gick bra. Tornado flippade ut, men jag mår bra.
Det gick bra!
Det gick bra.
-Okej, börja om. -Fan. Nej!
-Stanna! -Bryt!
Stoppa dem!
Min snopp!
Jävlar!
-Ring ambulansen. -Hjälp!
Abel är skadad.
-Det gör ont! Hjälp! -Därför har vi en stuntman!
Spela om början. Den var bra.
-Hon kände nåt. Hon är en svamp. -Jag dör!
-Kände nåt? -Hjälp!
Ambulans, sjukvårdare. Ring alla. Fan!
Min karriär är slut.
-Jag kanske aldrig får barn. -Nej, herr Camara, dina kulor mår bra.
-Har du undersökt dem? -Ja.
-Du svimmade. Jag gjorde mitt jobb. -Vem gör så?
-Allt är nog bra. -Var är vi?
-Inget offentligt sjukhus, väl? -Vi är på Gröna väderkvarnens sjukhus.
Gröna väderkvarnen? Vad är det för skit? En ridskola?
-Vill du att jag ska dö? -Du överdriver.
Döda mig bara. Jag är beredd.
-Sluta! -Jag litar inte på främlingar.
-Tänk om de tar bilder under rocken. -Vem skulle göra det?
-Jo, ibland gör vi det. -Där ser du.
-Vi älskar det! -Inte den här gången.
Det är inte sant. Jag skojar. Ingen fotograferade dina kulor.
Herr Camara, rör dig inte. Jag kommer strax.
-Hon skojade! -Fan, vilken slum.
-Vi drar. -Lugna dig.
Nödsituationernas nödsituation. Produktionen ringde.
-Ramlade du av en häst? -En häst ramlade snarare på honom.
Är du läkaren?
Ja, det är jag. Jag ser din misstro, men ja.
Jag gick tog studenten när jag var 16 och fick godkänt i urologi.
-Utan beröm. -Det var godkänt i alla fall.
Men din grej är min grej. Ursäkta ordvitsen.
En komiker. Bra.
-Då tar vi en titt. Är du pryd? -Jag är väldigt pryd.
Då så. Här är din lilla souvenir.
Där ser du. Det va ju inget att oroa sig för.
Du blev bara lite rädd.
Är du säker? Är det inte allvarligare?
-Nej, en sträckning i skrevet bara. -En allvarlig sträckning.
En sträckning i grad 1. Det betyder att ett barn skulle stå ut med det.
Så när jag ser dig tänker jag: "Vilken jättebebis."
Alltså, jag menar…
Okej. Väldigt viktigt: Ingen bilkörning, ingen sport,
och inget sex på tre månader.
-Tre månader? Vad fan? -Jag skojar bara.
Din man är lite spänd.
-Är rullstolen nödvändig? -Du hörde honom.
-Han sa att ett barn kunde stå ut. -Vänta. Stanna.
-Vad? -Stanna.
-Ni är så imponerande. -Fan. Vänta.
-Det är en ära… -Vad gör du?
Kom, så får du se.
-Abel? -Louis!
-Abel, vilken överraskning! -Vilken överraskning!
-Hur är det? -Bra, själv?
-Kul att se dig. -Ja, kul att se dig också.
-Angenämt. -Hej.
Marion, det här är Louis Latour.
Jag filmar här. Det var en stuntscen, men jag mår bra.
-Jag ser det, din lilla våghals! -Ja. Och du? Vad gör du här?
Jag har tränat i två veckor.
Jag ska provspela för Renaud Lémans nya film.
Coolt!
Totalinlevelse. Jag älskar det.
-Du gör inget halvdant. -Akuten är tuff. Jag ser mycket skit.
Men jag älskar det.
-Har Camille inte sagt nåt om rollen? -Jo, det har hon.
Det har hon, men jag… filmar redan de datumen.
-Det finns inget schema än. -Inte?
Léman kan inte bestämma sig för höst eller vår.
Det säger du inte. Jag är bara upptagen hela tiden.
Sommar, höst, vinter… Jag är fullbokad.
-Jag jobbar på en jättestor grej. -En amerikansk film?
-Det kan jag inte säga, Louis. -En serie då?
Det kan jag inte säga, Louis. Det är hemligt. Jag får inte prata om det.
Bra för mig då. Mindre konkurrens.
Just det.
Två sekunder.
Frun, hör ni mig? Svara mig. Frun, tala med mig.
Hon har svårt att prata. Tio sekunder.
Hon har ansiktsförlamning. Misstänkt stroke. Magnetröntgen. Nu!
Jag får gå. Det ser illa ut. Kul att se dig.
Léna kommer att tycka att det var roligt att jag såg dig.
Ja, jätteroligt.
Hejdå, Louis. Kul att se dig.
-Fan. -Vad?
Hur stor var chansen att stöta på honom ikväll här på sjukhuset?
Jävla otur jag har.
Tur att han hade rast och inte behövde undersöka dig.
Jag är så förbannad.
Cam, varför sa du inget om Lémans grej?
Jag tyckte inte att det var rätt för dig.
Jag blir galen på dig. Har du dolt fler filmer?
Jag sa inget för att det inte är säkert.
Det finns inga pengar, inget manus, ingenting.
Och Léna vill ha en roll, så…
Jag bryr mig inte om Léna. Jag vill jobba med honom.
Varför ska Latour provspela om det är så oklart?
Latour gör som han vill. Du ska ju inte provspela mer.
Den här grejen är skum.
Han ska skriva medan han filmar. Som en upplevelse.
-Det är inte värt det. -En Renaud Léman-film?
Jag kan jobba på sjukhus om jag måste. Jag vill spela läkare.
Du är frustrerad, men det är fel läge för en sån film.
Om du vill spela läkare har jag Van Houtens senaste manus.
En rolig historia om en utbränd tandläkare som blir rappare.
Det är lite knäppt.
-Allvarligt? -Utkastet var bra och dialo…
Jag blir förbannad.
Vill du verkligen ha filmen, eller är det för att han vill ha den?
Det är min dröm.
Hans filmer blir César-nominerade.
Där har vi det.
Du vill ha en statyett för en film som ingen kommer att se.
Det låter inte mycket för folk, men för mig är det allt.
Folk? Vanligt folk som jag, menar du?
Du vet vad jag menar.
Förlåt, men…
Är det inte konstigt att Camille bestämmer vad du ska göra?
Det är hennes jobb.
Och hon har rätt. Jag provspelar inte längre.
Det är ju jättedumt.
-En snabbis, sen går jag. -Okej.
Vad är det?
Det är mina grejer.
-Antoine har kastat ut mig. -Va?
Det är inte sant. Han har bytt lås.
-Vilket svin. -Jag har fått nog av honom.
Jag har fått nog av det här skitlivet. Ingen kille, inget jobb, ingen lägenhet.
Han har tagit Claudine också.
-Det här är för mycket. -Oroa dig inte.
-Det ordnar sig. -Det gör det inte.
Jag har sagt det i månader och det blir bara värre.
-Jag är en jävla loser. -Säg inte så.
Säg inte så.
Jag är här.
Jag hjälper dig.
Jag tar hand om dig.
Vänta.
-Vill du ta hand om mig? -Ja.
Du kan bo hos mig om du vill.
Som vänner.
-Jag har ett gästrum. -Då vill jag gärna det.
Välkommen till mig.
Väldigt flott.
Är det en pool?
-Uppvärmd. -Du skojar.
Godis?
Där är trappan till sovrummen.
Okej, vad trevligt. Litet och mysigt.
Vilket kök!
Här är det bästa.
Kolla.
Tja, inte så illa.
Och det här är mitt rum.
Inte illa, va?
Ja.
-Här är klädkammaren. -Bra att kunna se sig själv.
Herregud!
Helvete, det är överallt!
Fan, kallt är det också. Vad vidrigt.
Fan!
Skriker du för en liten vattenläcka?
Det är ingen läcka, det är Titanic! Ska vi ringa brandkåren?
-Vi behöver bara avstängningskranen. -Var är den? Jag frågar Camille.
Vet du vad klockan är? Hon sover. Har du ingen mopp?
Jag vet inte var den är. Jag frågar Camille.
Nej, här. Börja torka.
Hon svarar inte. Fan, vet du vad?
Vi tar in på hotell. Nån fixar det imorgon.
-Låt det vara. -Det här fixar vi.
Det ordnar sig. Vi klarar oss.
Ja. Du har rätt.
Där har du!
Slå upp ordet "torka". Vad gör du?
Lägg dig inte i. Om jag slår hårt nog kanske den här jäveln slutar.
Fan!
-Jag gjorde det. -Du är bäst.
Jävla kran.
Här.
Där ser du. Onödigt att väcka hela Paris.
Jag är utmattad.
Vad är det?
-Allt är så lätt med dig. -Är det vad den blicken betyder?
Den betyder att jag gillar dig.
-Tänder du på hembiträden? -Nej, bara på dig.
Du är vacker.
Jag vill kyssa dig.
Min dröm är en sån här.
Åka vart jag vill och laga mat åt folk.
-Jag kan köpa den åt dig. Vad kostar den? -Aldrig i livet.
-Försök igen. -Det räcker.
Får jag fråga nåt? Vem har du berättat om oss för?
Jag? Ingen.
-Varför inte? -Jag vet inte. Det är inte deras ensak.
-Vad är det? -Du är fantastisk.
Om jag har förstått rätt vill han träffa föräldrarna,
men de vet inte vem han är.
Just det.
Det ska bli så kul att se deras miner. Men jag vet inte var han är.
-Har du hört nåt? -Nej, men han kommer.
Vi kan ju börja utan honom.
-Vad är han för en? Han är en timme sen. -Hoppas han har en bra ursäkt.
Han sa att han var på väg, okej? Jag kan ställa in om ni vill.
-Nej! -Jag tror att han är här.
Det var på tiden.
Okej, då.
Han parkerar som en gris.
-Kom igen, Cedric. -Jag menar det.
1,5 timme försenad.
-Du är på gränsen. -Jag ville inte komma tomhänt.
Okej, kom in.
Se vem det är.
-Vem är det? -Det är han. Kolla.
-Pappa, mamma, det här är… -Trevligt att träffas. Abel.
Ja, jag vet! Men jag visste inte att…
Det var verkligen en… Tja, det är som det är.
-Välkommen. -Tack. De här är till dig.
-Vad vacker. Och enorm. -Jag hoppas att du har en stor vas.
-Hej. -Cedric?
-Ja? -Kan du hämta en vas?
-Ja, jag lägger dem i badkaret. -Bra.
Det här är till min kompis Jade. Var är hon?
Vad snällt. Hon är hos en kompis. Jag kan ta den. Jag älskar klubbor.
Okej, det börjar bli sent. Ska vi äta?
Förlåt. Jag var på intervju. Jag kom så fort jag kunde.
Vi bryr oss inte mycket om tider. Ingen fara.
Vem bryr sig?
Kom så äter vi!
-Det var jättegott. -Visst är hon bra?
Ja, hon är bäst.
Hennes foodtruck blir en succé.
Om jag inte får tillbaka körkortet kommer den ingenstans.
-Abel, vad filmar du nu? -Inget just nu.
Min film kommer ut snart.
Men jag väntar på att få höra om Lémans nya.
-Vad fint. -Bra regissör.
-Aldrig hört talas om honom. -Inte jag heller.
Vem mer är med i den?
Det verkar som…
-Du kan säga det. -Med Léna Taïs.
-Hans ex. -Ja, jag vet.
Oj, jobbigt.
-Sluta. -Skulle jag få jobba med ett ex?
-Aldrig i livet. -Precis.
Han kanske inte får den. De är fler som provspelar.
-Det är sant. -Jag skulle inte klara det.
Tanken på att Nathalie skulle jobba med det svinet Bernard varje dag…
Va? Är Bernard ditt ex, mamma?
Det är ovidkommande.
-Är det några kärleksscener? -Ja, men vi låtsas. Det är jobb.
Ja, hon är… Hon är en riktig babe, Léna Taïs.
Otroligt.
-Hon är vacker. -Sluta genera mig.
Jag gillar inte henne. Jag är inte hos hennes föräldrar.
-Mamma, har du legat med Bernard? -Det var en annan tid. Vem bryr sig?
-Vem bryr sig om Bernard. Och Jean-Pierre… -Jean-Pierre också?
-Jag var populär. -Det var då!
Visste du det?
-Vem vill ha tiramisu? -Vet deras fruar?
Hon byter alltid ämne.
-Jag undrar om ni vill ha tiramisu. -Är han min pappa?
Jacques, kolla här.
-Hej, allihop. -Hej.
Hej.
Vad gör du här?
-Vi måste prata. -Är du kär?
Sluta, jag känner dig. Jag ser det. Det är uppenbart.
-Det är roligt. Det hade jag aldrig trott. -Ja, det började inte så bra.
Sådan är kärleken.
Man går ut, dansar, hånglar i poolen…
Och plötsligt är man kär. Det är precis vad du behöver.
-Vänta, vad? -Hon sa inget.
Inga detaljer.
-Detaljer? Menar du Adeline? -Så klart. Vem annars?
Absolut inte. Det är inte hon.
-Låg du inte med Adeline? -Glöm Adeline. Det är inte det.
Jag har träffat en annan underbar tjej.
Och?
Och jag spelar inte med henne. Jag gillar henne bara.
-Känner jag henne? Är hon skådis? -Nej.
-Sångerska? -Nej.
-Modell? -Nej, hon är ingenting.
Nej, hon är inte ingenting. Hon är…
-Hon är fantastisk. -Det var goda nyheter.
-Jag bjöd med henne till premiären. -Ja! Det är perfekt. Vänta.
Jag säger åt presschefen att lägga till en.
Försiktigt, Cam. Jag tycker verkligen om henne.
-Det måste gå bra. -Det gör det alltid.
Ja, men verkligen.
Premiären blir spektakulär. Abel är så peppad.
Du är inte för nervös?
Nej, men är det här fint nog?
Oroa dig inte, vi har Paris bästa stylist. Mélo, raring. Mélo?
Det här är Abels dejt.
Hej.
-Dejt är bra, men jag föredrar Marion. -Kan du hitta nåt fint åt henne?
-Det blir fotografer överallt. -Jag vet inte vad hon har för storlek.
Det gör inget. Vi ska nog hitta nåt.
Nej, absolut inte.
Den ska vi inte ens titta på.
-Det var en stor rosett. -Va?
-Ser jag inte ut som en discokula? -Nej då.
Du är jättefin. Inte alls.
Abel väntar där nere.
Vi ses.
Du är jättesnygg.
-Var det allt du hade? -Ja.
Går det bra?
-Ska jag följa med dig? -Ja, så klart.
-Du kan inte stanna här. -Nej, men vad ska jag göra?
Det är enkelt. Gå ut, gör en piruett på röda mattan,
gör en kullerbytta för fotograferna, sen är det klart. Men se upp!
Missa inte studsmattan i slutet. Den är viktig.
Idiot.
Gå du först, jag kommer.
-Säkert? -Ja.
Som du vill.
Tack för att du kom.
Jag älskar dig, Abel. Tack! Du är bäst! Tack!
Fan, det är drottningen av England.
-Abel! -Hej.
Är du redo för röda mattan?
Vem är det där?
Vem är du, damen?
Varsågod. Tack ska ni ha.
Damerna först.
Du vänjer dig.
Det gör alla.
Kom in! Kom och se filmen!
-Abel! -Titta åt höger!
-Åt höger! -Abel!
-Titta åt höger! -Le!
Kom.
Var inte rädd. Gå du.
Det här är Marion.
-Marion! -Marion!
Le!
Närmare.
Till höger! Ja!
-Tack. -Abel! Marion!
-Ni är jättefina. -Ja, tack.
-Jag tror att jag kisade. -Inte alls.
Léna, här borta!
-Léna! Titta hit! -Titta hit, Léna!
-Vad gör hon här? -Ingen aning.
-Hon får inte komma nära mig. -Det gör hon inte.
Abel, det är nån jag vill presentera.
-Kom. -Jag kommer.
-Sätt dig. Jag hittar dig. -Okej.
Titta hit! Bra.
-Wow! Se på dig. Är du vilse? -Det kan man säga.
-Den raden är reserverad. -Kommer inte du?
Nej, jag sitter aldrig. Jag står längst bak och äter godis.
Jag har så ont i fötterna, så jag sätter mig.
-Okej, vi ses senare. -Vi ses.
-Ursäkta mig, får jag komma förbi? -Tyvärr, den här raden är reserverad.
Jag är här med Abel Camara, så…
Tyvärr, du har inget armband.
Jo, det har jag. Jag har ett armband.
Då så.
-Tack. -Varsågod.
Vad vänligt.
Josephine!
Här är min plats.
Jag väntar på nån.
God kväll.
God kväll, allihop. Tack för att ni är här.
Tack. Vi ska visa er en film som jag älskar och är väldigt stolt över.
Det är några speciella människor här, så det är en speciell kväll.
Därför är jag extra känslosam. Det här väcker många minnen.
Jag var här med min kompis Sami när vi var 13.
Att se mig själv på den här duken är en dröm.
Tack igen. Jag hoppas ni gillar filmen.
Tack.
ÄR VI INTE SNYGGA?
JAG SKELAR SOM ETT GAMMALT FYLLO
Ursäkta.
-De vill intervjua dig. -Ja, okej.
-Filmen var inget vidare. -Skit, menar du?
-Det finns hamburgare, kom. -Om de är lika dåliga som champagnen…
-Det gör jag så gärna. -När som helst.
Den var jättebra.
-God kväll. -Ha en bra kväll.
-Är allt bra? -Ja, då.
Jag har inte hunnit gratulera dig. Men bravo. Du var fantastisk.
Det var ett tag sen jag trodde på vad du säger. Men tack ändå.
-Men du följde mitt råd. Du träffade nån. -Ja, jag hade tur.
Allt är enkelt med henne. Ren lycka.
Är inte lycka tråkigt?
Klart att du säger det.
De sa att du provspelade för Léman. Coolt.
Inte bara jag. Din pojkvän också, va?
Tänk om vi jobbade ihop.
-Är det därför han inte är här? -Nej, han kunde inte.
Jaha, han kunde inte.
Hade du gått på hans premiär?
-Visst. -Jaså?
-Ja. Du känner väl mig. -Ja, det gör jag.
Förlåt! Jag ska torka bort det.
Det gör inget. Jag skiter i den här hemska klänningen.
-Den är inte min. -Inte min heller.
Varför tog jag den? Jag svettas som fan i lycra.
-Jag heter Adeline. -Marion.
Jag vet vem du är.
-Gör du? -Jag önskar att jag var du.
Men bra spelat, du vann.
-Du är ganska direkt, va? -Kom igen, han är ju perfekt.
Men vet du vad? Det var nog ganska lika.
Jag var så här nära att få honom.
Varför tror du det?
När vi träffades märkte jag att han gillade mig, typ.
-Jaså? -Det var galet.
Jag kände energin. Jag trodde till och med att det kunde vara äkta.
Chansen finns ju alltid.
-Ja. -Men han valde dig.
Med provspelningar måste man kunna ta ett nej.
Ja, det måste man.
Det är inget personligt. Jag fattar. Du ser ut som en vanlig tjej.
Du ser inte ut som en skådespelerska. Det är en fördel.
Min agent pushade mig. Jag har det kärvt. Att vara ute med Abel hade varit bra.
Ta Léna. Före honom var hon ingen. Nu är hon överallt.
Men bra jobbat. Ingen misstänker nåt. Det är trovärdigt.
-Har du varit skådespelare länge? -Nej, jag är väldigt ny.
Okej.
Hej, tjejer, har ni kul?
-Alla har jättekul. -Ja.
Men jag ska gå. Jag har fått nog.
Hälsa Abel att hans låtsastjej har gått hem.
Ni äcklar mig.
-Det är inte som du tror! -Är hon hans tjej på riktigt?
-Adeline Blaz? -Ja. Vet du vem jag är?
Helvete.
Han kände igen mig.
-Vad är det? -Camille, vi har problem.
Tack så mycket.
Okej, jag fixar det. Jag ska leta upp henne.
Jag vet vad du tänker.
"Varför faller jag alltid för svin?"
Du tror att vi manipulerade dig och tog dig för en idiot.
Att du inte passar i en värld av hycklare.
Och du vill inte prata med mig. Har jag fel?
Jag håller egentligen med, utom en sak.
-Abel är inte svinet. -Är han inte?
Hade han inte provspelningar?
Låtsades han inte flörta och visade upp mig för alla?
Han låtsades inte. Provspelningen var min idé.
Och när han träffade dig utnyttjade jag situationen.
-Var fan är alla taxibilar? -Vänta. Du får inte bara gå.
-Han ville inte såra dig. -Det är för sent.
Men oroa dig inte, han skaffar en ny tjej och en ny bil,
och fortsätter vara självisk.
Nej, om han inte gillade dig hade du inte varit här.
Det vore synd att kasta bort det när det inte är hans fel.
Ni är ett jättebra par. Folk älskar er.
Vad?
Ni är helt galna.
En sak till, sen lämnar jag dig ifred.
Jag blev också kär i en kändis. Jag gifte mig till och med med honom.
Det höll inte, för allt kändes för komplicerat.
När man är men en sån person, måste man dela dem med hela världen.
Och det skrämde mig.
Så jag bara drog.
Jag lämnade allt bakom mig.
Men åren jag hade med honom var de bästa åren i mitt liv.
Jag var kär, jag var lycklig och…
Jag ångrar inte en sekund av det. Inte en sekund.
-Jag skulle göra om det. -Tjejer!
Var inte rädd. Gör inte om mina misstag.
Han älskar dig verkligen.
-Ja? -Var var ni? Jag har letat.
-Vi tog bara en nypa luft. -Ja.
Jag träffade just Renaud Léman.
-Och? -Du kan aldrig gissa vad han sa.
-Fick du rollen? -Ja.
-Nej! Fick du den? -Ja!
-Det är inte sant! -Jag är så glad!
Jag fick rollen! Marion, det är tack vare dig.
-Du ger mig tur. -Jag är glad för din skull.
Det är ju fantastiskt. Berätta mer.
Han ringer nästa vecka, men jag är med i hans nästa film.
-Huvudrollen? -Lémans huvudroll.
-Är det inte fantastiskt? -Det är toppen.
Tack.
-Tack. -Sluta!
Tack. Jag är så glad!
Så glad!
Bra.
-Jag hoppas att det inte är ett misstag. -Du blir av med krogen, men du blir fri.
Men till vilket pris?
-Se framåt för en gångs skull. -Du har rätt.
Jag vet. Och sista ordet är inte sagt än.
-Hej. -Hej.
Hej.
-Vad får det lov att vara? -Inget, tack. Han ska inte stanna.
När min advokat sa att du gick med på det trodde jag honom inte.
Vad gör du nu?
-Fru Camara? -Håll tyst och skriv på.
Antoine, du fick som du ville. Så låt det vara.
Är det så här det slutar?
Vad väntade du dig? Champagne och konfetti?
Det klär dig att vara kär.
Det var den Marion jag föll för. Synd.
Ja, vad synd. Skriv på nu.
Jag fattar inte.
Hur funkar ni två?
Han är rik och känd, men det skiter du i.
Han får mig att känna mig vackrast i världen.
Skriv på nu.
Bra. Här är en till. Jag har markerat den.
-Okej. Är vi klara? -Tack.
-Jag kommer alltid att älska dig. -Vi också. Massor.
Många pussar. Vi hörs. Ska vi ta en middag?
Hejdå!
Helvete.
Det är ingen fara. Det blir bra.
Han ska få en oväntad livsmedelskontroll.
Två glas champagne, tack.
Jävla skit!
Vad är det?
Vad är det med dig?
Han gjorde mig arg.
-Vem? -Léman.
Jag har fått en biroll i filmen. Det är förnedrande.
Han gav Léna huvudrollen. "Det är starkare tvärtom."
Vilket jävla svin. Ett riktigt jävla svin.
Vem bryr sig? Du är ju med i filmen.
Han smickrade mig så på premiären.
"Du är bäst. Jag älskar dig. Du förtjänar en César…"
Sen får jag en statistroll. Vem tror han att jag är?
Du överreagerar.
Du fick en roll. Var glad för det.
Jag borde inte ha lyssnat på dig.
Jag tvingade dig inte. Jag ville bara hjälpa till.
Jag behöver inte din hjälp.
Oj. Du sa ju att jag gav dig tur.
Skit samma.
Jag ringer och säger åt honom att dra åt helvete. Han ska få se.
Vänta.
Allt det här på grund av en biroll?
-Ibland är du en sån idiot. -Va?
Vad sa du? Pratar du med mig?
Ja, det gör jag. Ingen annan säger det till dig.
Du beter dig som en idiot. Men gör som du vill.
Få utbrott som en åttaåring.
Under tiden gör Latour filmen, och du får ångra dig.
Jag har reflekterat.
Jag ringde Léman.
Jag tog rollen.
Du är så fånig.
Nu är det min tur att få utbrott för att du ska filma med ditt ex.
Det är irrelevant. Det är som att filma med en vän.
Som du träffar varje dag i två månader.
Det är väl inte en romantisk komedi?
Okej, rulla kameran!
Scen 57/1, tagning två.
Action!
Scen 21/4, tagning ett.
-Rulla kameran. -Positioner.
Scen 79/1, tagning två.
Bryt. Börja om.
-Scen 16/1, tagning ett. -Action.
-Uppfattat. -Statister. Action!
-Bryt. Slutklappa. -Tillbaka på era platser.
ABEL CAMARA ÄR KÄRLEKEN BLIND?
SKA HAN GÅ TILLBAKA TILL SITT EX, UNDERBARA LÉNA?
"Vem är den där uteliggaren? En deprimerad sparv?"
Glöm det. Det är strunt.
"Abel får sluta med droger. Han vet inte vem han ligger med."
Sluta läsa det. Vi vet vem som skriver sånt.
En 40-årig oskuld som bor hemma och gillar att vara troll.
Det är inte värt det. Det är ingenting.
Stäng av den.
Jag har en stor scen imorgon. Dags att sova.
Jag ska köra upp igen.
Än större anledning då.
Du har väl inte glömt? Du skulle ta hand om Claudine.
Ja, just det. Oroa dig inte, det fixar jag.
Ska vi sova? God natt.
Ser jag ut som en deprimerad sparv?
Så klart inte.
-Hur mår du? -Bra, du?
Jag gör filmer…
Jag kom så fort jag kunde. Jag var hos läkaren.
Det tog lite tid att boka om tiden.
Nu är jag här. Vad gäller det?
Har du sett?
-Ja, jag såg det. -Jag brukar bli varnad för sånt.
Varför sa inget? Jag fattar inte.
Jag vet inte, men det är årets bästsäljande utgåva.
"Är kärleken blind?" Det är inte bara jag. De förolämpar Marion också.
-Jag vet. Det är äckligt. -Jag är så förbannad.
-Och jag fruktar scenen med Léna. -Okej. Jag förstår.
Sluta. Ge mig det.
Det är mycket press, men det går bra.
Kom igen.
Kom igen. Njut av det, gubben.
Det är sista dagen. Tänk på det.
Var är Claudine?
-Vem? -Claudine.
Fan vilken skitdag!
French Lover.
Säg "Je t'aime" till kärleken.
-Jag bad dig stänga av telefonen. -Det är min pojkvän…
Ja, det räcker. Stanna där.
-Stäng av motorn. -Ja.
French Lover.
Säg "Je t'aime" till kärleken.
Abel, jag är mitt i uppkörningen.
-Ja. -Jag kan inte prata.
Jag måste säga en sak. Claudine är borta.
-Va? -Förlåt.
Helt otrolig.
Helt otroligt!
Vad… Vänta, förlåt. Jag måste gå. Det är en nödsituation.
Det är min hund.
Nej! Det får du inte!
Jag ber dig om en tjänst och du klarar inte ens det?
Förlåt. Hon måste vara i närheten. Oroa dig inte.
Men du får hämta henne för jag filmar.
Förlåt, Abel, vi måste gå nu.
Förlåt, jag måste lägga på. Alla väntar på mig.
Vi är vid huset. Du ser husbilarna.
Det tar en timme till andra sidan av Paris!
Camille letar. Hon är inte långt borta.
Nu har jag kuggat, och min hund är borta.
Förlåt. Säg hur det går, okej? Puss.
-Stör inte när jag är i telefon. -Okej, uppfattat.
-Hallå? -Hallå, Antoine?
Jag minns den linden som om det var igår. Det förändrade mig för alltid.
Må den vila i frid.
Va? Nej, bryt!
-Okej, bryt! -Vad fan?
Vila i frid? Det är ett träd.
-Just det. -"Vill du gifta dig med mig?"
-Hon är allt du vill ha. -Ja, det är hon.
Du ser ut som om du skriver inköpslista. Kom igen. Börja om. Rulla kameran.
-Startpositioner och tystnad. Tack. -Han ifrågasätter varje tagning.
Är nåt på tok?
Nej då. Jag och Marion har grälat lite bara.
Rulla kameran.
-Jag trodde att du var nervös för kyssen. -Inte alls.
-Tystnad tagning. Ljud. -Du är galen.
Det är inte som att vi inte har legat.
-Det är bara en kyss. -Ja.
Action!
Jag minns den där linden som igår. Det förändrade mig för alltid.
Vill du gifta dig med mig?
Vad i…? Bryt!
Abel, vad gör du? Kyss henne!
-Ja, men… -Var är ditt huvud?
Det är inte det. Jag trodde att kameravinkeln…
Jag älskar dig, men det är mitt bekymmer, okej?
Uppfattat. Jag gör det.
Jag ska göra det. Det är bara… Vem har mitt vatten?
Hallå?
Har du hittat henne? Åh, tack!
Åh, Claudine!
Claudine, var har du varit, gumman?
Jag hittade henne under en lastbil. Vem fan tappar bort en hund?
Förlåt, jag hade ingen att ringa.
-Det är okej. -Claudine…
-Hon är som vårt barn. -Ja.
Okej, du har tagit en paus, du har druckit. Nu kör vi.
Fokusera och ge allt.
Vi tar det från kyssen.
-Jag vill ha åtrå! -Ja.
-Åtrå. -Japp.
Bra. Tack.
-Statister, tack. -Sätt fart nu.
Alla på sina platser.
Förlåt. Jag vet inte varför jag inte kan.
Det väcker väl goda minnen.
Nu sätter vi den här scenen.
-Nu kör vi! -Vet du vad? Kyss mig bara.
Låtsas inte.
-Kyss mig som förr. -Va?
-Rulla kameran. -Är alla på plats?
Scen 33/2, tagning 15.
Kamera redo.
Jag vill. Vill inte du?
Abel, jag räknar med dig.
Och…action.
Bryt.
Nej, filma vidare. Bryt inte.
Underbart.
-Och bryt! -Okej, bryt.
Jag fick det, för fan!
Det kallar jag film. Så ska det se ut. Det var perfekt.
Där ser du. Du trodde inte på mig. Nu tar vi en paus.
Paus för middag!
Hur går det med krogen?
Kocken är jobbig, och jag hade en inspektion, men ja…
Hur mår Julie?
Jag vet inte. Vi gjorde slut. Jag har inte hört av henne.
Och du?
Är du fortfarande lycklig?
Jag hatar att jag var ett sånt svin mot dig.
Jag dög aldrig för henne.
Snälla, sluta.
Om du behöver nåt,
eller vill ha tillbaka lägenheten, säg bara till.
Du kan räkna med mig.
Det är slut, Antoine.
Duktig hund.
Att veta hur man tar farväl är att veta hur man älskar.
Vi måste gråta utan tårar och skrika i tystnad.
-Bryt! -Okej, bryt!
Jättebra. Där satt den.
Scen 87/5, tagning 12, slutklappa.
Det där var filmens sista tagning.
Bravo, Abel!
Förlåt, jag vet inte vad det är.
Be inte om förlåt för det.
Det var en stor grej, men vi klarade det. Bravo.
Jag hittade henne.
Jaså, Claudine?
Gick du på upptäcktsfärd för att spela mig ett spratt?
Din stora bebis.
Hon är inte arg. Hon har redan förlåtit mig.
Säger du det så.
Du går väl inte utan att säga hejdå!
-Aldrig. -Kom här.
-Tack ska du ha. Du var fantastisk. -Tack.
-Jag hade inte klarat det utan dig. -Vi ses imorgon på festen.
-Självklart. -Då ska vi dansa.
-Du är inte redo. -Jag föddes redo.
-Hejdå. -Hej.
Det var skriptan.
-Hon får igång alla. Hon är rolig. -Jätterolig.
Det är ingenting.
Jag är glad att den här inspelningen är klar.
Nu kan vi umgås mer.
Absolut.
Bra, för jag har en överraskning.
Överraskning!
ÖVERRASKNING!
-Jag har planerat en romantisk resa. -Resa? Vart och när?
Vi åker imorgon bitti för en vecka i Vogeserna.
Vogeserna? Imorgon?
-Tycker du inte om det? -Jo, det gör jag.
Jag blev bara överraskad.
-Imorgon har vi ju wrapfest. -Ja, förlåt. Jag tänkte inte på det.
Du förstår inte, det går inte. Jag kan inte missa den.
-Kan du inte missa en fest? -Nej, men vi kan åka senare.
Det kan vi faktiskt inte.
Det kan man alltid. Vad är grejen?
Grejen? Okej.
-Strunt samma. Jag fattar. -Vad?
Jag ville göra något fint, och det gick fel. Strunt samma.
Det är inte din överraskning. Men den här festen är viktig.
Och jag vill gå. Förlåt, men jag är filmens stjärna.
Alla vill se mig där.
-Är det Léna? -Nej, det är Sami.
Om du inte är glad att se mig, säg det bara så spar vi tid.
Sluta, jag är glad att se dig. Jag är jätteglad.
Dra åt helvete.
-Vad? -Det räcker.
Du tappar bort min hund, jag kuggar testet.
Jag åker tvärs över Paris till dig och ditt ex.
Och när jag överraskar dig blir du arg?
-Jag är trött. Det är inte tillfälle. -Det är det aldrig.
Innan inspelningen var du stressad, sen var du aldrig här, och nu är du trött.
Och kan inte missa en fest.
Fan. Jag hade tålamod, jag svär.
Jag tänkte: Det är hans jobb, det är normalt.
Ta inte upp mina problem. Låt honom göra sin grej.
Men det är klart nu. Det här är livet. Du gör allt komplicerat.
Jag gör inget komplicerat. Det är du som gör det.
Jag behöver tid för att landa.
-Är det så svårt att förstå? -Jag har anpassat mig.
Till ditt liv, ditt humör. Jag anpassar mig alltid.
Jag brukade tro på oss, men ärligt talat, det kommer aldrig att fungera.
Du är för självisk.
Är du missnöjd med mig?
Ibland tänker jag att du har det bättre med Léna eller…nån annan.
Så det är svartsjuka?
Nej, det här går inte om du tvingar dig.
Det känns som om du skäms och har tråkigt med mig.
Kom över ditt mindervärdeskomplex.
-Släpp det. -Jag försöker säga…
Det jag tycker om… Det jag älskar mest…
Jag älskar dig, Abel, inte Abel Camara.
Vad är skillnaden mellan Abel och Abel Camara?
Jag fattar inte. Det är samma kille.
Skillnaden är det jävla kaoset inuti dig.
Ditt behov av att existera och kontrollera allting,
och lysa starkare än alla andra.
Det som gör att du förstör allt i hopp om att hitta nåt bättre
när du inte kan njuta av det du har.
Är du klar? Är det hela listan?
Jag är outhärdlig, självisk och förstör allt.
Jag trodde du var annorlunda, men du är precis som dem.
Du dömer mig.
Vad det vad du hörde av det jag sa?
Jag hörde att du är så perfekt och att du har rätt än en gång.
Vi är för olika, du och jag.
Det fungerar aldrig.
Jag håller med.
-Hej. -Hej. Tack.
Det här är Marion. Lämna ett meddelande.
Hej, Marion, det är Abel. Ring mig.
Det är jag igen. Svara.
Marion, jag vill bara prata. Hoppas du mår bra.
Ja, Marion, jag vet att du hatar mig. Jag är ledsen.
Ring mig, är du snäll.
Marion, jag vill höra din röst. Jag vill träffa dig.
Jag behöver dig.
RING MIG JAG SAKNAR DIG
César-nomineringarna tillkännagavs i morse.
Den stora överraskningen är Abel Camaras första nominering
för Renaud Lémans film Kärleksterapi.
Filmen är också nominerad för scenografi, klippning, regi,
och så klart bästa film.
Om mindre än två timmar är vi på den 52:a Césarceremonin.
Och de största namnen i film kommer att stå på röda mattan bakom mig.
Abel Camara är årets överraskning,
eftersom han är nominerad för första gången.
Kommer han att vinna för rollen i Renaud Lémans film.
Den prisbelönta regissören är akademins favorit.
Kolla in min smoking. Stilig eller vad?
Men Léna Taïs är besviken…
Väldigt stiligt, särskilt skorna.
God kväll. César för bästa gäst, eller hur?
Utan tvekan.
Är ditt tal klart?
-Ta inte ut det i förskott. -Klart du får det!
-Hej, killar. Är ni inte klara? -Jo, nästan.
-Tänker du gå i träningsoverall? -Nej, jag ska byta om. Vi har tid.
Nej, det har vi inte. Vet du vad klockan är?
-Ska du inte svara. -Det är mamma. Det är inget.
Det är inte inget.
Det är hennes födelsedag, men glöm det. Det här kunde jag inte missa, så…
Okej…
Tack för att du är här.
-Men… -Alltid.
Det är ingenting.
Så. Perfekt.
Vad fint.
Så viker vi över den här.
Så där.
Du är jättefin.
Du ser helt fantastisk ut. Otroligt.
Tack. Vet du vad jag vill ha?
Nej. Vad?
Jag vill knyta min egen fluga från och med nu.
Vad menar du?
-Vill du byta agent? -Nej.
Inte alls.
Sluta svara när jag ringer på natten eller på helgerna.
Jag vill inte förstöra dina familjemiddagar.
Ta semester oftare.
Träffa någon.
-Men jag gillar att ta hand om dig. -Men du kan ta det lite lugnare.
Jag vet inte hur man gör. Om jag saktar ner, stannar jag.
Om jag stannar inser jag att jag inte har något annat.
Du måste försöka.
-Dags att tänka på dig själv. -Okej.
Jag vet inte om jag kan.
INVIGNINGSFEST
Jag har förberett något ifall du vinner. Det är en lista på folk att tacka.
Oroa dig inte.
Jag ska inte glömma nån.
Okej.
-Vi tar en selfie på hur snygga vi är. -Ja! Kom igen.
-Selfie! -Ja!
-Fint, va? -Det är jättefint!
Hoppas det går bra. Han verkar nervös.
-Oroa dig inte. -Tycker du inte?
Abel!
-Till höger! -Titta hit!
Ge oss ett leende!
-Hej! Abel, snälla! -Abel, vi älskar dig!
Tack. Njut, mamma, det är gratis.
Ursäkta mig.
Då var vi här, kompis. Du är här. Din mamma skulle vara så stolt.
Skål?
Skål för dig.
Du ser inte glad ut.
-Är det så uppenbart? -Nej, men jag ser det.
Jag vet inte, det är… Nu när det är verkligt verkar det…
Det har tappat glansen.
Är du galen?
Se på alla pengar, all förgylld skit. Det är ju sjukt.
Jag såg precis Margot Robbie.
Jag höll upp toadörren och hon sa "Thank you".
Är det inte coolt? Jag tror att jag har en chans.
Du är inte på humör. Något är fel.
-Det är inte varje dag sånt här händer. -Jag vet.
Men njut då. Ja!
Och om mindre än en timme kan ditt livs bästa ögonblick inträffa.
-Du kan ha rätt. -Ja, jag har rätt.
Vakna, för fan. Det händer nu!
-Ja, jag måste vakna. -Ja.
Jag borde inte vara här. Jag går.
Va? Du fattade inte.
-Tack, broder. -Vänta.
Vart ska du? Abel!
Abel!
Hallå!
-Två ris med räkor till…? -Mig!
-Tack, smaklig måltid. -Tack.
-Vems tur är det? Hej. -Tre hamburgare med tryffelpommes, tack.
Okej, ni får vänta en liten stund. Tio minuter?
-Jag älskar dig. -Vi ses!
Hejdå, gumman.
Titta, det är Abel.
Det är det.
Hej. Hejsan, Jade.
Hej.
-Hej. -Hej.
Kolla.
Vad fan gör han här?
Godkväll. En omelett, tack.
Hej, Abel.
Hej.
Förlåt, det passar inte nu.
Jag har beställningar att laga och jag vet inte om det räcker.
Kan vi prata senare?
Han strippar.
Okej. Jag hjälper dig. Säg vad jag ska göra.
Men…
Ska jag skära gurkan?
Nej.
Du kan ta hamburgarna. Ta på det här.
-Jag tar den här. -Varsågod.
Wow! Tack så mycket. Tack för den här rollen…
Vet ni var Abel är?
Vet ni inte?
Det var ju bra.
Abel, var är du? Du kan inte bara försvinna.
Du måste svara. Kom bara hit!
Det… Du får inte missa det här.
Tack.
Vad gör du här, Abel?
Jag ville tacka dig.
Filmen och nomineringen var tack vare dig.
Du fick vad du ville.
Det kan man säga.
Men jag förlorade det viktigaste.
Förlåt att jag inte hörde av mig. Jag behövde lite tid att komma över dig.
Gjorde du det?
Kom du över mig?
Det är inte det enklaste.
Du verkar glad ändå.
Du förverkligade din dröm.
-Jag är så glad för din skull. -Tack.
Hur mår du?
-Jag har inte sovit på sex månader. -Lägg av!
Livet är kasst utan dig.
Jag saknar dig.
Vann du Césarn?
-Jag varken vet eller bryr mig. -Va?
Jag lämnade ceremonin för att komma hit.
-Va? Är ceremonin nu? -Ja.
Nej. Du är inte klok.
Nej, vänta, sluta. Så kan du inte göra, Abel.
Vad gör du?
Jag kan inte låta dig missa den på grund av mig. Kom, så går vi dit.
De nominerade är…
…Stéphane Bourgoin för Den arrogante…
…Antoine Delaunay för Berigotprocessen…
Jag fattar inte. Han är försvunnen.
Mobilen är avstängd.
-Det går fort. -För fort?
-Ja, ganska fort. Sakta ner lite. -Så här hinner vi.
Och Césarn för bästa regi går till…
…Renaud Léman för Kärleksterapi.
Renaud vann igen.
Ta det lugnt!
-Du körde nästan ihjäl dem. -Vill du hinna?
Grattis!
Léman är nu en av de få som fått mer än en César.
Vilken katastrof.
-Berätta nu. Var är han? -Jag vet inte.
-Sluta. -Han kanske åkte till Marion.
-Det var rött. -Var det?
Inte konstigt att de tog ditt körkort.
Hallå! Du körde på den.
Jag vet inte ens vem jag ska tacka. Så jag slutar där.
Tack allihopa. Länge leve filmen, och god kväll.
De nominerade för bästa manliga skådespelare är…
-Fan, är det nu? -Japp.
…Josselin Panchout för Sophies vad, Yannick Ba…
Nu är det din tur.
-Följer du inte med? -Jag har inte rätt klänning.
Gå nu. Nej, vänta.
Gå nu. Jag ska titta.
-Jag är med dig. -Okej.
-Ni kan inte parkera här. Kör vidare. -Ja, ursäkta.
Och Césarn för bästa manliga skådespelare går till…
Spänning.
Abel Camara för Kärleksterapi.
Det är Abel Camaras första César efter hans första nominering.
-Han är här! -Nej men!
I första samarbetet med Léman
spelar han en läkare som plågas av sin ungdomskärlek.
-Grattis. -Tack.
Wow. Det här är galet.
Tack alla ni
som sa till den här stora ungen att livet inte slutar vid 40.
Tvärtom. Det börjar där.
Camille, Sami, tack för att ni alltid är där.
Jag älskar er så mycket.
Den här är till er.
Tack så mycket.
Vad man än gör i livet måste man vara djärv.
Man måste försöka. Man måste klanta sig. Det gör inget.
Även om andra dömer en eller får en att sluta tro.
Det här är beviset på det.
Jag har ofta blandat ihop mina och andras önskningar.
Sen träffade jag någon.
Någon som öppnade mina ögon.
Som fick mig att förstå att framgång inte är en statyett på en hylla.
Hon kanske inte gillar att jag säger det, men jag kan inte hjälpa det.
Tack, Marion.
Du hade rätt igen.
Nu måste jag gå. Någon väntar på mig. Tack.
-Tack. -Bravo.
Snyggt jobbat.
Gå nu.
-Du är inte klok. Alla väntar ju på dig. -Jag tror inte att jag bryr mig.
Kyss mig då.
Vi är inte ensamma.
Jag tror inte att jag bryr mig.
Undertexter: Sara Palmer