Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Пані та панове,
гляньте на свого чоловіка. І на мене. Спершу на нього, тоді — на мене.
Ні, він не я.
Але ми це виправимо.
Чоловік вашої мрії пахне пригодами? Без проблем.
Життя може бути сповнене сюрпризів.
Хочете сильного, але ніжного чоловіка,
який прасуватиме вам вечірні сукні і готуватиме чудову вечерю при свічках?
Це можливо.
Хочете чоловіка, який дасть раду з небезпекою?
Вибачте. Здається, це змія.
Чоловіка,
який відвезе вас на край світу?
До найвіддаленіших куточків Землі.
Якщо мрієте про щось справжнє, про чарівність і романтику,
пробудіть його внутрішню силу.
Мадам, годі чекати.
Подаруйте йому…
«Французький коханець».
Скажіть коханню: «Je t'aime».
І — знято!
-Знято, дякую. Знято. -На вигляд клас.
-Вирушаємо. -Все вийшло.
Це було прекрасно.
Усе, дякую. Здається, все добре.
-Підходить? -Так, ідеально.
Чудово, дякую.
-Зробимо пекшот. -Гаразд.
-Пекшот, будь ласка. -Тільки не тревелінг.
Складай візок.
-Ну ж бо, ми майже закінчили! -Реквізит, будь ласка!
Це було фантастично, Абелю.
-Клієнти в захваті. -Це повна хрінь.
Зовсім ні! Ти був неймовірний, справді!
-Сексуальний, ідеальний. -І чому я погодився?
Бо платять за два дні, як за два роки.
Я актор, а не торговець дезодорантами!
-Пахне гарно. Ще й органічний. -Друже, ти штиняєш!
Як тоді у школі, коли упадав за Каролін. Пам'ятаєш?
Бачиш? Він глузує. Не примушуй мене.
Котику, я знаю, як краще.
Найкраще — гарний фільм, не реклама.
Усі зірки це роблять! Он Ді Капріо на паршивому «Фіаті».
Джордж Клуні продає каву.
Я не проти одеколону, але Dior чи Chanel.
-Як Бред Пітт чи Луї Латур. -Не починай!
Не порівнюй себе з ним. Це абсурд.
-Усім начхати. -Усім?
А його премія «Сезар»?
Про нього ніхто не чув.
-Усі чули, Камій! -Дурниці.
Хіба що в Парижі! Поїдь у Шаранту чи Коррез, і побачиш.
Латур народився в Коррезі.
Дайте ліки.
-На. -Дякую.
-Скільки він п'є на день? -Забагато.
ЗАСНОВАНО НА ІСТОРІЇ ДУЖЕ ВАЖЛИВОЇ ЛЮДИНИ
Глянь, це ж Закаді із серіалу «Зак сказав».
Обожнюю його!
-А це не Абель Камара? -Так, сфотографуй!
Як життя, Абелю?
-Він був так близько до мене! -Сказитися!
ФРАНЦУЗЬКИЙ КОХАНЕЦЬ
Вітаю, що ви будете?
Віскі.
«Ямадзакі.»
Добре, зараз.
Одне «Ямадзакі», будь ласка.
СЕКС, НАРКОТИКИ, ВИПИВКА… АБЕЛЬ КАМАРА ПРОТИСТОЇТЬ СВОЇМ ДЕМОНАМ
Власне, просто кави. Що ти робиш?
Вибачте, нічого. Зараз принесу.
Знімаєш мене?
Зовсім ні.
Ти мене знімаєш.
Кому надсилаєш? У який журнал? Геть сорому не маєш?
Як освітлення? Я досить сумний, чи треба сумніше?
-Вибачте, ви з глузду з'їхали. -Кажи.
-Абелю, проблеми? -Так.
Не можу п'ять хвилин розслабитися, як твій персонал вже мене знімає.
Знаєш що? Глянь на мене. Я не повернуся. Ясно? Ніколи.
-Що ти зробила? -Нічого! Завівся без причини.
Геть параноїк.
Не зривайтеся на інших. Зверніться по допомогу.
-Я в нормі. -Ти знаєш, хто це?
Так, і що? Я не буду підлабузнюватися.
Вибач, Абелю.
Вона новенька. Мабуть, ще й місячні.
-Перепрошую? -Усе просто. Тут клієнт — король.
Особливо Абель.
Чому «особливо»?
-Ти не розумієш. -Я все розумію. Я йду.
-Так, забирайся. -До біса.
-«Місячні»? -Облиш. Нині нічого не можна сказати.
-Так не можна. -Ось, на! Твій «Ямадзакі».
Вибачте, послизнулася.
Вибачте. Можна пройти? Дякую.
То й забирайся! Тебе звільнено!
Як шкода. Бувайте, срані сексисти!
Звільнення — це занадто.
Чекай!
Мені дуже прикро. Повернімося зі мною. Я розберуся.
Забудь. Я не хочу працювати на того козла.
Дозволь хоч компенсувати.
Скільки він платить?
Знущаєшся? Сховай. Це ганьба.
Скажи, що мені зробити.
Відвезти тебе додому?
Ні, це стрьомно. Я тебе не знаю.
Ти знаєш, хто я. Не хвилюйся.
Сідай. Відвезу тебе додому. Залюбки.
«Ні» означає «ні»! Досить з нас! Ми роками із цим мирилися.
Мадам, я ж прошу вибачення.
-А не переслідую. -Не схоже.
Я повторю. Пробач.
-Двадцять шість хвилин. -Я відвезу тебе.
-Це найменше, що я можу зробити. -Добре.
Ну, от і маєш.
Деякі речі не змінюються.
-Вас теж підвезти? -Так діла не буде.
До побачення, мадам.
САМ У КОСМОСІ
Як тебе звати?
Маріон.
Дівчата, мабуть, клюють.
1960-ті. Гарна тачка.
1966 рік.
Я — Абель.
Що смішного?
Тебе легко роздратувати.
Ти такий параноїк.
Це вже вдруге. Я ображуся.
Чого ти боїшся? Кого ти боїшся? Людей?
Боюся людської зради. Це інше.
-Тоді в тебе погана компанія. -Ні.
Я параноїк.
Це позаду.
Дякую.
То що, мир?
Будемо дружити?
Ну… ні.
Але дякую. Бувай.
Як це — ні?
Манон!
-Я — Маріон. -Вибач.
Можна ще дещо попросити?
Ні.
Можна зайти на хвилинку? Я не можу отак піти на зустріч.
Оце ти нахаба.
Це ж ти мене оббризкала.
Слушно.
Заходь.
Вісім поверхів без ліфта. Це помста?
Чорт! Тільки не це.
-Припини. -Ти й собак боїшся?
Ні, але волів би, щоб ти його закрила.
-Добре. -Забери його.
-Воно дуже близько. -Іди сюди.
Дякую.
-Отак. Па-па. -Давай.
У тебе гарно.
Будь тут, добре?
Я скоро повернуся.
Почувайся як вдома.
Дякую. У тебе є попільничка?
-Може, тобі ще кави? -Залюбки.
Я курю лише зрідка.
Я не наркоман.
Не вір тому, що кажуть.
У мене зараз справи не дуже.
Роби, що хочеш. Про мене.
Ще й нервуюся через це шоу.
Це промокампанія фільму.
Я маю смішити, жартувати, усміхатися.
-На. -Давай.
У мене немає сил.
Мабуть, про дівчину питатимуть.
Чому?
Кинула мене два місяці тому. Тільки й мови про це.
Папараці не дають спокою.
Липнуть, як кізяк до тріски.
Мені важко це сказати.
Вибач.
Я дізнався про її зраду зі сповіщення.
-Разом з рештою світу. -Ого. Жорстко.
Це точно.
У мене справи теж не дуже. Розлучаюся.
Якщо тебе втішить, він пішов до моєї подруги.
-Подвійна зрада. -Так.
Не підпускає мене до нашого ресторану.
Мерзотник.
Тож у змаганні невдах перемагаю я.
Так, у тебе є шанс.
-Навіть собака згоден. -Її звуть Клодін.
Що?
Клодін? Не можна називати оте Клодін.
Клодін — гарне ім'я.
Гарне — для малих песиків.
Клодін!
Ти ненормальна.
Стривай…
Роздягайся.
Ні, я не це мала на увазі.
Ти хотів вивести пляму.
Так. Точно.
Можеш допомогти.
Ясно. Нічого не можеш зробити сам.
Можу, але це важко.
Так. Особливо під кайфом.
Бачиш? Важко.
Ось так. Готово.
Чорт…
-У тебе гарні очі, ти в курсі? -Так.
Я в курсі.
Вирішила покинути кар'єру моделі.
Я серйозно.
Ти не така, як ті дурненькі ляльки.
Ти справді…
Гарна як для потвори?
Вибач. Так. Можеш її зняти?
Чорт, зачекай.
Бляха, це моя агентка. Я так спізнююся. Вона мене вб'є.
-Будь тихо. -Добре.
-Кам, як справи? -Якого чорта? Ми чекаємо.
Так, я вже їду. Все добре, не хвилюйся.
Авжеж. Я тебе відстежую. І знаю, що ти нікуди зараз не їдеш.
Так. Гаразд.
Так? То що ти робиш?
Насправді… медитую.
Медитуєш? У Вільжуїфі? Це жарт?
-Ну… -Там новий дилер?
Ні! Нічого такого. Вільжуїф чудово підходить для медитації.
Я вже їду.
Досить. Їдь уже!
-Пообіцяй! -Бувай.
Бо я…
Краще поїду.
Краще їдь.
-Бувай. -Бувай.
Що це було?
Вибач. Послизнувся.
Ти не хочеш?
Хочу.
-Маріон, це я, відчини! -Чорт, це Антуан.
Хто такий Антуан?
Мій чоловік. Колишній. Ти зрозумів. Давай.
-Відчини! -Він з ФБР чи що?
-Скажений. -Ховайся!
-Ні. Навіщо? -Не ускладнюй.
-Я знаю, ти там. Відчини. -Гатить, як псих.
-Давай, сюди. -Це я. Відчиняй!
-Собака! -Ні…
-Не можу. Помісти мене туди. -Ні, не можу.
-Я знаю, що ти там. -Прошу.
-Вона приязна. Заходь. Сидіти! -Будь ласка.
Серйозно? Що вона там робить?
Ясно. Ти спала?
-Ні, а що? -Жахливий вигляд.
-Чого ти прийшов? -Смердить. Що ти робиш?
Нічого.
-Як завжди. -Я сяду, добре?
Ти сто років не платиш за оренду.
Маєш дохід з ресторану. Може, відчепишся?
Про це не можна говорити без адвокатів. Де Клодін?
-Там, а що? -На вихідних їдемо на пляж.
-Це краще, ніж стирчати тут. -Чорт.
Ні, я краще залишу її.
-Щоб не було самотньо? -Мені й з тобою було самотньо, тож…
Ти приймаєш якісь ліки?
Ти курила. Тому й смердить. Запустила себе.
Дай спокій. Ти дістав.
Так ти чоловіка не знайдеш. Жоден чоловік…
-Що він тут робить? -Люба, не познайомиш?
-Хто цей козел? -Чекайте, ви…
Абель Камара, так. А ви хто?
Власник цієї квартири. Що ви робите у мене вдома?
Що?
-Щось тхне. Не відчуваєш? -Га?
Це його дихання.
-Так? -З рота тхне.
Якого хріна?
Не можна отак ввалюватися.
Хоч би причепурився. Так не годиться.
Ти у стилі коридору. Сімдесяті роки.
Допотопний. І волосся рідке.
Обережно, чоло зависоке.
Вистрижи чубчик. Чоло як аеродром.
Автострада.
-Тобі смішно? -Так, смішно.
-Нічого сказати? -Що вона має сказати?
-Ти заважаєш. -Так?
Іди додому, почисть зуби і дай їй спокій.
-Якого біса? -Клас.
-Бувай, шосе 66. -Гей, це…
Бувай!
Здурів, так тебе принижувати.
-Не треба було? -Ні, це було ідеально.
Де та зухвала жінка з бару?
Знаю, але з ним не можу.
Чорт, я вже побіжу. Вибач, справді маю йти.
До зустрічі.
Не треба. Ти ж знаєш, ми вже не побачимося.
Мабуть, так. Це малоймовірно.
-Але було весело. -Так.
-Бувай. -Бувай.
Ти зник, наче якийсь фокусник.
Де ти був? Як її звуть? Я її знаю?
Швидше. Записувати інтерв'ю пізно.
-Буде наживо. -Все буде добре.
І ти маєш переодягнутися.
Тітонько Маріон!
Жад!
-Як ти, рибко? -Добре.
Бабусю! Тітонька Маріон прийшла!
-Тітонька Маріон прийшла! Привіт, доцю. -Як ти?
-Привіт! -Чудовий вигляд!
Ні, паршивий. Антуан одразу помітив.
-На, я приготувала тобі тажин. -Чудово.
Дякую.
Бачилась з ним? Ми ж домовилися. Ти бісиш.
Він заявився зненацька. Вимотав мене.
Зраджує, кидає тебе, а тепер ще й шпигує?
Це переслідування! На користь для справи. Це чудово.
Мамо, глянь, що я купила.
-Розкішна. -Це для Жад?
Заздриш? Можеш позичати на побачення.
-У мене немає побачень. -Але будуть.
Я дала твій номер Пабло і Рафаелю, моїм 23-річних стажерам.
-Ні. -І Ромену. Хороший хлопець.
«Хороший хлопець»? Я краще здохну.
-У тебе є фото Ромена? -Привіт, тату.
Привіт, як ти?
-…популярне шоу «Зак сказав»… -Як ти, тату?
-Кожен фільм — блокбастер… -Добре.
Ти вже це дивишся?
Після «Шпигуна, що повстав з попелу» і «Пограбування на Рив'єрі»
він прийшов поговорити про «Сам у космосі». Ще один шедевр.
-Так! -Ми обговоримо його кар'єру.
А також його невдачі.
І його витівки, про які пишуть у жовтій пресі.
Він унікальний, і ми його любимо. Вітайте — Абель Камара.
-Радий, що ви прийшли. -Дякую.
-Давно не бачилися. -Так.
-Ви рідко з'являєтеся у ЗМІ. -Трохи є.
Гаразд, я маю це зробити. Зак сказав: «Як справи?»
Усе гаразд. У мене була чорна смуга.
-Але це в минулому… -Я б його трахнула.
Перепрошую? Ти серйозно?
-Облиш! Ти б теж. Глянь на нього! -Нізащо! Я б ні. Якого чорта?
Я не розумію, що там такого.
-Ні! Не вимикай. -Ні!
Дякую! Не знаю, що ви в ньому знайшли.
-Це казна-що. -Він спокусливий.
-Спокусливий? Не розумію. -Так!
Має ж бути зірка, з якою б ти переспав, якби я дозволила.
Я не знаю. Ну…
Мені подобається Мерилін.
-Любий, вона мертва. Я кохаю тебе, дурню. -Коли була жива!
Ми в захваті від фільму.
Абелю, в нас для вас сюрприз.
Круто, він любить сюрпризи.
Мені це не подобається.
Сьогодні на показі Бальмена ми зустріли вашу подругу.
Ввімкніть відео, а тоді поговоримо.
-Лено, сюди! -Лено, ви неймовірно виглядаєте.
Абель Камара буде ввечері на нашому шоу. Маєте що йому сказати?
Я не хочу говорити про Абеля.
Але з усією любов'ю до нього
я порадила б йому жити далі, як я.
-Дякую, Лено. -Луї!
-Луї, будь ласка! -Мсьє Латур, будь ласка, сюди.
-Сюди. Ідеально. -Сюди!
Упевнений, ви знали.
Так.
Прокоментуєте?
Ні, але…
Розкрию таємницю.
Мені майже 40.
Отак, Абелю. Спокійно, котику.
З Леною все було складно.
Наші стосунки в минулому.
І це чудово.
Що за усмішка, Абелю?
Я не всміхаюся.
-Всміхаєтесь. -Ні.
Ви щось приховуєте.
-Нема чого приховувати. -Ми хочемо все знати.
Так!
Розказуйте.
Гаразд, розповім.
Я теж декого зустрів.
Чудово!
-Актрису? -Ні.
Він молодець.
Так, я знав, що він трахається.
-Не бачиш, що він вигадує? -Розкажіть!
Ця таємнича незнайомка, якій багато хто буде заздрити.
Можна її побачити?
Ще ні. Я й так сказав забагато. Досить.
Одне скажу напевно…
Я закоханий. Ось.
-Чудово. Молодець! -Довбень. Нащо я це бовкнув?
Жартуєш? Ти в тренді. Усі хочуть знати, хто вона.
Нащо я це роблю? Ненавиджу себе.
Припини. Це геніальна ідея. Дай подумати. Я когось знайду.
-Застерігаю, я не прикидатимусь. -Американці так роблять.
Потрібна дівчина, яка підіграє за гроші. І все!
Попрошу кузину з Ліможа.
-Сабріну? -Так!
-Він здурів. -Будь-хто!
Яка різниця? Знайдемо актрису, яка зіграє пекарку, вчительку, косметологиню…
Сабріна — косметологиня.
Річ не в дівчині. Головне — історія.
Новенька з агентства підійде. Аделін Блаз.
Блаз! Це її прізвище?
-Я не трахатиму абикого. -Зазвичай ти не проти.
Не треба її трахати.
Сходіть на кілька заходів. Розмови про Лену вщухнуть.
Здуріли. Я не хочу, щоб фальшивка грала мою липову дівчину.
Якщо стрьомно, знайди дівку без грошей. Виручиш її. Усі у виграші.
-Так. -Коли ти так кажеш…
Я не Сабріну маю на увазі.
Відчепись.
-Чудово, я про це подбаю. -Зачекай.
У мене є ідея.
Що? Ти куди?
Я не витримаю. Що ви робите?
Заспокойтеся!
Боже, хай це будуть ваші батьки.
-Сюрприз! -Що ти тут робиш?
Ти зайнята.
В небоги день народження.
Вже три години. Голова тріщить.
Так, чорт. Я невчасно.
Не дуже. Вибач.
Хочу попросити про послугу, та не мав твого номеру, лише адресу.
Чорт, я більше не можу. Досить кульок!
Я зараз здурію.
Якщо хочеш, я допоможу.
Вгамуєш десятьох шалених дітей?
Звісно.
Давай!
Приєднуйся!
І поворот!
Робимо так. Ну ж бо.
Просто робіть, як я. Виставте зад!
Ну ж бо! Вихляйте!
Не кривіться. Гляньте, як їм весело.
Приготуйтеся!
-Ти найняла когось? -Це…
Руки отак!
-Дивно. Він схожий на того актора. -Не схожий. Це друг.
-Отак! -Друг?
Робіть отак.
-Твій друг чудово танцює. -Скільки він коштує?
Ніскільки. Він запропонував допомогу.
Гляньте, який вправний з Жад. Так мило.
Так.
Він такий милий.
І ще раз!
Гаразд. Абелю!
Ви круті. Продовжуйте, діти. Танцюйте.
-Бляха. -Це таки він.
-Привіт. -Привіт.
Привіт, я Естель. Молодша сестра Маріон.
-Моя сестра і її чоловік Седрік. -Привіт.
-Все добре? -Привіт. Так.
-Ви батьки Жад? -Так.
Вона класна.
-Так, вона крута. -Моя донечка!
Вона крута дівчинка.
Так, вони, мабуть, вперше бачать знаменитість, тож…
Я бачив Франсуа Олланда в Тюлі.
Круто.
-Байдуже. -Він був президентом.
-У двері дзвонять. Відчиниш? -Так.
-Нікуди не йдіть. -Звісно.
Гей! Можете заспокоїтися?
-Привіт. -Привіт.
-Заходьте. -Абель Камара?
Чого не попередила? Я б зайшла у салон.
У салон?
Що? Ти й так гарна.
Я не знала, що він прийде знову.
«Знову»? Що я пропустила?
Спиш з Абелем Камара, а мені не кажеш?
Отакої. Він такий, бляха, сексі!
-Гей! Я тут. -Облиш.
Ти здуріла. Я ні з ким не сплю. Йому просто сумно.
-Так? -І самотньо. Він хотів поговорити.
Ні, він хоче трахатись.
Агов! Я досі тут!
Як тобі не соромно? Хай там як, мене не цікавить.
-Жартуєш? -Ні.
Естель, у мене інші пріоритети.
-Не треба мені зустрічі для сексу з… -Саме так!
З клоуном!
І не кажи.
Я пишаюся тобою.
Отакої.
Не знаю, як ти це терпиш. Ти маєш терпіння святого.
Коли люди круті, мені приємно. Коли дратують, я прикидаюся.
Я надто чесна.
Я не вмію брехати. Я відкрита книга.
Паршиво.
Наріжеш огірок на салат?
Я не вмію.
Не вигадуй!
Спробую, але нічого не гарантую.
Ого! Дивовижний омлет!
Що ти робиш?
Ти ріжеш кабачок.
Ось огірок.
Ти мене підставила. Поглянь на них!
Брати-близнюки. Глянь, однакові! Обдурила мене.
Поклади їх поруч.
-Ненормальний. -Дякую.
-Що таке? -Смакота.
Вгамуйся. Це просто омлет.
Неземний!
Якщо в мене буде ресторан, я додам «омлет Абеля» у меню.
Чому ти повернувся?
Про яку послугу хотів попросити?
Не хвилюйся. Це неважливо.
Що це було?
Що?
Цей погляд заборонений.
Чому?
-Ти граєш. -Ні!
Я це бачу. Вчора, сьогодні, зараз.
Навіщо?
Я щасливий.
-Вперше за довгий час. -Облиш. Тут щось не так.
Чому хлопець, який може мати будь-яку красуню,
пронизує мене поглядом на кухні?
Чекай, що дивніше?
Моє бажання тебе бачити чи ці твої питання?
І те, і те.
Круто. Ми просто двоє диваків.
Може дивак запросити дивачку на вечерю?
Чи випити?
Вибач, але я не думаю, що це гарна ідея.
У мене в житті вистачає проблем.
Он як?
-Я не думав, що я проблема. -Ні, вибач. Я…
Я не це мала на увазі. Ти розумієш, про що я.
Усе гаразд. Якщо я тебе не цікавлю, нічого не вдієш.
Уже як є. Не страшно.
Чорт.
Ну, хай там як…
Бережи себе. Дякую за омлет.
Ти сердишся на мене?
Зовсім ні. Я розумію.
Бувай.
Що? Ти серйозно?
Вирізав свій номер на кабачку? Не бачиш? Це натяк на член.
Ти безнадійна.
Він не такий задавака, як я думала.
Він дуже милий.
Так, справді.
Тож ти його вигнала.
Божевільна!
Облиш. Ну, яка ми з ним пара?
А що не так?
Він зірка. Я звичайна дівчина.
Ніхто не повірить. Нічого не вийде.
Може вийти.
Ніхто не видає тебе за нього заміж.
Нарешті сталося щось круте. Насолоджуйся, дівчинко.
Якщо подумати, мені з ним було добре.
Так.
Це неймовірно. Майже сюрреалістично, розумієш?
Вертайся до реальності. Іде твій гад-чоловік.
Привіт.
Привіт. Ось, повідець, корм.
-Добре. Треба поговорити. -Я не маю часу.
У мене урок водіння, і я з Естель, бачиш?
-Я не можу при ній. Вона твоя адвокатка. -То мовчи.
Чарівна, як завжди.
На оренду грошей немає, а на уроки є?
-Батьки допомогли. -Не твій новий чоловік?
Ти про кого?
Не придурюйся. Тебе тут немає, але будинок впізнаю.
КАМАРА ЗАКОХАНИЙ?
А це ще що таке?
Ти знаєш, що він спав з усім Парижем. Бляха, ти огидна.
Я запам'ятовую все, що ти кажеш.
Отямся. Нічого не було.
Голий чувак у моїй квартирі просто друг?
Він хотів, щоб це так виглядало. Він такий. Любить клеїти дурня.
Чесно, це казна-що.
Як ви з ним познайомилися? Давно? Відповідай. Кажи, поки я не збожеволів!
Погрози, взято до уваги.
Не злися. Ми розійшлися. Я роблю, що, в біса, хочу!
Свята правда.
Якщо до завтра не заплатиш, я заберу квартиру.
Ясно? Гаразд, бувай.
Бувай.
До побачення.
Як мило.
Після розлучення приревнував.
Давай, сонце.
Я мала рацію. Ви з Абелем вірогідна пара. Глянь!
Це… твій будинок. Тут ти живеш.
«Він нарешті знайшов кохання?» Здуріти!
Маячня.
Бляха, як шикарно!
Так, чуйний, люблячий, вірний чоловік, який мріє про сім'ю.
Усе таке. Вони в захваті!
Я йому переповім і передзвоню. Бувай.
Що таке?
«Французький коханець» хоче новий контракт.
-Ні, прошу. Ми домовилися припинити. -Але вони бачили шоу.
Твоя історія про нову таємничу жінку… Вони в захваті!
-Вони тиснуть. -Начхати.
Потроять гонорар.
Потроять?
Так, потроять.
А це що?
Знайшов когось?
Вона згодна зіграти роль?
Так. Усе гаразд.
Добре. Просто…
Треба ще владнати деталі.
-Але все вийде. Я домовився. -То ти нікого не знайшов?
-Знайшов. -У мене є рішення.
Яке рішення?
Аделін Блаз. Вона тут. Ти тут.
Хай зайде. Подивимося, як піде.
Я не маю часу знайомитися.
Ясно? Розгреби це. У мене зустрічі. Часу немає.
-Побачиш. Вона сонечко. -Не треба мені сонечка!
Привіт.
Можна зайти?
Так, звісно, будь ласка.
-Сідай. -Дякую. Привіт.
Отже, Аделін, це Абель.
-Дуже приємно. -І мені.
Абелю, я казала про Аделін.
Вона була чудова у «Серці сумного шоумена» на фестивалі в Авіньйоні.
Ви надто добра.
Круто. То ти була сумним шоуменом?
Ні, я була серцем шоумена.
А, ясно.
Було так весело, бо я була вкрита стейками.
Не суттєво. Аделін знає, чому вона тут.
Вам варто піти випити і познайомитися.
Я залюбки.
Але Абель, на жаль, не може.
Ні, все гаразд.
-Я все скасував. -У тебе немає зустрічей?
Ні, я цілком вільний.
Що ж, добре.
І зараз щаслива година. Чудово для знайомства.
-Безперечно. -Так.
Ця робота була б ідеальною.
Фіксований робочий день, не якась халтура.
До того ж… не знаю, можемо навіть спати разом, якщо хочеш.
Задум не такий. Не треба каламутити воду.
Авжеж. Шкода.
Залишимо це хімії.
Так.
-Ти ж Близнюки? -Ні, Телець.
Справді Телець?
-Так. -Я Риби.
Земля і вода — чудова сумісність у сексі.
Привіт, сонце.
Люба, ти чого тут?
-Зустрічаюся з друзями. Здуріти, скажи? -Чудово!
Як справи?
-Ну… -Дуже приємно. Я — Роз.
Навзаєм. Абель.
Знаю.
То що? Є плани на вечір?
Ми про це не думали.
Продюсер Секліє влаштовує вечірку.
Знаю. Це буде круто, але забудь. Мене не запросили.
Мене теж.
Шкода.
-Мене запросили. -Що? Не може бути!
Завжди запрошують.
То що? Обереш мене?
Забудь про кастинг.
-Що? -Вакансії немає.
-Справді? -Я б не пристав на це.
Гарні новини. Ми можемо переспати.
Хочеш?
Завтра зйомки.
Начхати. Ми розважаємось. Давай.
Зелений. Ворушися!
-Маріон, ви сьогодні неуважна. -Так, вибачте.
Ворушіться!
Надто пізно.
САМ У КОСМОСІ
Аж у космос хочеться, правда?
Бувайте.
АВТОШКОЛА МЕРІЇ
ПРИВІТ!
ЩЕ ХОЧЕШ ВИПИТИ З ДИВАЧКОЮ?
О 12 БІЛЯ ТВОГО ДОМУ
Мадемуазель! Мадам!
Мадам. Маріон!
Гей, Маріон!
Підійдіть!
Ти мене гукаєш?
Я що, твій пес? Ти за кого себе маєш?
Не гавкай на дівчат. Вийди, і поговоримо.
А ти не жартуєш. Ти прикольна.
У мене для тебе дещо є. Сідай.
Тобто?
Сюрприз. Величенький сюрприз, якщо розумієш, про що я.
Не розумію. Якщо це твій член, мене знудить.
Га? Ні, ти не зрозуміла. Мій член тут ні до чого.
Ні, це справжній сюрприз.
Абелю, якого біса ти робиш?
Ховаюся. Ну ж бо, сідай.
Чому поводишся, як збоченець?
Ні, я в режимі секретного агента, щоб уникнути папараці.
Глянь туди.
-Я Самі. Дуже приємно. -Дуже приємно.
Секретний агент, а їздиш на кориті.
Жартуєш? Вона чудова. «Пежо» 309 GTI, 16 клапанів.
Щойно із сервісу. Ще поміняв шини і поставив коробку від 205-ї.
Ти не тямиш.
Я не тямлю?
По-перше, у твоїй 309-ій спустило переднє праве колесо.
Щодо зміни коробки,
коробка з моделі 205 не потягне крутний момент.
Звідки стільки знаєш про мою коробку?
Тато механік. Дечого мене навчив.
Чудово! Я шукаю, щоб хтось замінив мені пороги.
Добре, потім з'їздимо у «Мідас». Але в нас зустріч. Їдьмо.
-Де? -Сюрприз!
Ходу.
МУЗЕЙ КОНДЕ
Сьогодні в нас тут зйомка.
Непогано, еге ж?
Тут справді лише ми? Класно.
Переваги ремесла, так?
Завдяки Абелю ми робили божевільні речі.
Я літав у невагомості, вечеряв в Єлисейському палаці,
зустрів Катрін Деньов і навіть обіймав ведмедя.
-Тоді ви давні друзі. -Цілу вічність. Наші матері дружили.
Неллі ростила Авеля сама, а через кілька років,
коли я народився, мій тато втік,
тож ми виросли разом. Усі вчотирьох в квартирі в Шарентоні.
Ми з мамами. Було класно.
Тоді Абель отримав першу роль, але Неллі захворіла.
Серіал був хітом, але вона вже не побачила.
Померла.
Й Абель залишився з нами.
А тоді почалися кінозйомки,
слава, дівчата. Але ми ніколи не розлучалися.
Тож Абель мені як брат.
Одне питання — і ти не замовкаєш!
Вибач, захопився.
Я не звик до запитань.
Це дуже зворушливо.
А про що тебе не питають?
Не питають, як у мене справи, і чим я займаюся.
Чи моє ім'я. Питають лише номер телефону Абеля.
Не хвилюйся. У мене вже є.
Ти не така, як інші. Круто, що ти погодилася.
На що?
Пообідати.
Пообідати з нами. Тобто зі мною. Я такий радий. Це круто.
Залюбки!
Якщо чесно, у цьому місці я ні про що не шкодую.
-Вона не знає. -Ні.
-Я їй ще не сказав. -Нічого? Ти її не просив?
Ні, офіційно не просив,
але попрошу.
Роби, як хочеш.
Іди. Я до своєї дівчини.
-Ти всіх тут знаєш? -Майже.
То можеш розслабитися? Без папараці?
Ні, знімальна група звикла.
Але досі говорять за моєю спиною.
Наприклад, зараз говорять про нас.
-Справді? -Хочуть знати, чи ми це робимо.
-Та ну. -Справді.
-Справді? -Так.
-Тебе це не турбує? -Мені байдуже.
Я звик.
Знаєш, люди…
Засуджують мене, критикують, кепкують. Вони нічого не знають.
Одного дня люблять, наступного — ненавидять. Отак.
Припини, я заплачу.
Ти теж з мене кепкуєш. Так негарно.
Вибач, Абелю, ми відстаємо. Треба йти.
-Вибач, мушу йти. -Гаразд.
-Прийдеш на майданчик? -Так.
-До зустрічі. -До зустрічі.
Усе буде в порядку?
Перепрошую. Вибачте, що турбую.
Передайте сіль, будь ласка.
Авжеж.
Як мило. Ви новенька? З масовки?
Ні, я просто в гостях.
Просто в гостях.
Вона просто в гостях.
-Як усе решта. -Та ну. Боже.
Перепрошую. Вибач.
-Вибачте. -Вибачте. Вам сюди не можна.
Вибачте. Перепрошую.
-Пропустіть. -Вибачте.
Де дублер Абеля?
Давайте, ворушіться.
Міледі удостоїла мене присутністю.
Налякав мене, дурко.
-Я помітив! -Це неймовірно.
Гарно, скажи?
Чорт, вони виклалися на повну. Перука, плюмаж.
Абелю, робимо трюк з Жі. Пе., а тоді сцену з тобою.
Гаразд.
Ти сам не робиш трюків?
Роблю. Звісно, роблю.
Матильдо, про що ти?
Я не зрозумів, але я зроблю сцену.
Але це дуже небезпечно.
Зазвичай це робить Жі. Пе.
Який ще Жі. Пе.? Зазвичай я сам виконую трюки.
І роблю добре.
-Це ризиковано. -Чого? Просто скакатиму на коні.
А за тобою — п'ять озброєних вершників.
-І стрибок через паркан. -Через ліс.
-Галопом у далечінь. -На швидкості.
Хіба я даремно два місяці вчився їздити верхи?
Я сказав, що виконаю трюк, тож так і буде.
Крапка. Ходімо.
Як хочеш. Байдуже. Знімаємо. Я не маю часу.
Ясно. Тож трюк зрештою виконає Абель.
Повторюю: трюк виконує Абель.
Чудово. Добре!
Де мій вірний скакун?
Так, Абелю, все нормально? Не бійся.
Я дав тобі Торнадо, «Роллс-Ройс»,
але вона як губка. Все відчуває.
Якщо не боїшся, жодних проблем.
Я не боюсь.
Геть не боюся. Не терпиться поїхати.
Так, моя маленька Торнадо?
-Чорт! Це нормально? -Перевіряє. Бачиш, не дарма її так звуть.
Що із цим клятим конем? Енергетику напилася?
Камера!
На старт. Увага.
Камера працює.
-Я залишу тебе, гаразд? -Ні!
Кінь не радий. Казиться.
Тиша на знімальному майданчику. Звук!
Сцена 1151, перший дубль.
І — мотор!
Бляха, рано. Я не готовий.
Я не готовий!
Повільно, Торнадо. Легше. Отак.
Чудово.
Він молодець!
Давай, Торнадо!
-Пішли. -Далі коні.
Чудово!
Як же добре.
Чорт!
-Знято! -Знято!
Чорт! Дурна коняка.
Усе гаразд.
Торнадо злякалася, але я в нормі.
Усе гаразд. Я цілий!
Усе гаразд.
-Перезнімаємо. -Чорт, ні!
-Стоп! -Знято, кажу!
Зупиніть їх!
Моя цюцюрка!
Здуріти!
-Викличте швидку. -Поможіть!
Нещасний випадок з Абелем.
-Боляче! Допоможіть! -У нас є дублер не просто так!
Покажи початок. Було чудово.
Вона щось відчула. Вона губка.
-Я помираю! -Відчула?
Допоможіть!
Швидка, лікар. Кличте усіх. Чорт!
ШВИДКА МЕДИЧНА ДОПОМОГА
Кар'єрі кінець.
Дітей, може, не буде.
Ні, мсьє Камара, я оглянула мошонку, все добре.
-Оглянули мошонку? -Так.
Ви зомліли. Я робила свою роботу.
Хто так робить?
-Упевнена, все добре. -Де ми?
Хоч не в державній лікарні?
Вона найближча. Лікарня «Зелений Млин».
Зелений Млин?
Що це, в біса, таке? Поні-клуб?
-Хочете моєї смерті? -Ти перебільшуєш.
Вбийте мене. Я готовий.
-Припини! -Я не довіряю цим незнайомцям.
А якщо під сорочкою сфотографують?
Хто так робить? Облиш!
Так. Іноді робимо.
Бачиш?
-Обожнюємо це. -Ну, не цього разу.
Це неправда. Я жартую. Ніхто не фотографував вашу мошонку.
Мсьє Камара, не рухайтеся. Я зараз повернуся.
Вона жартувала!
Бляха, злиденне місце.
-Ходімо. -Заспокойся.
Головна надзвичайна ситуація. Дзвонили з продакшну.
Ви впали з коня?
Це радше кінь упав на нього.
Ви лікар?
Так, це я. Я бачу недовіру, але так.
Я закінчив школу у 16 і здобув диплом уролога.
Ледве здобув.
Диплом дали, як-не-як.
Коротше, ваші геніталії — це мій коник. Даруйте за каламбур.
Комік. Чудово.
Погляньмо. Чи ви соромитесь?
Страшенно.
Що ж, це ваш маленький сувенір.
Бачите Нема про що хвилюватися, правда?
Невеличкий переляк.
Ви впевнені? Нічого серйозніше?
Ні, це розтягнення паху.
Але дуже серйозне?
Першого ступеню.
Це й дитина переживе.
Тож коли вас бачу, думаю: «Яка велика дитина».
Тобто, ну…
Так. Дуже важливо: ніякого водіння, ні спорту,
ні сексу три місяці.
-Три місяці? Якого біса? -Я просто жартую.
Ваш чоловік трохи напружений.
А крісло необхідне?
Ну, ти ж його чула.
Ні, він сказав, що й дитина витримає.
Чекай. Зупинись.
-Що? -Стій.
Ви неймовірні.
Чорт. Чекай.
-Для мене честь… -Що ти робиш?
Іди, побачиш.
-Абелю? -Луї!
-Абелю, який сюрприз! -Який сюрприз!
-Як справи? -Чудово, а ти як?
Радий тебе бачити.
Так. Теж радий тебе бачити!
-Привіт. -Привіт.
Маріон, це Луї Латур.
У мене зйомки неподалік. Травмувався під час трюку, але живий.
Я бачу, маленький відчайдух!
Так. А ти? Чому ти тут?
Два тижні тут навчаюся.
Готуюся до кінопроб до нового фільму Рено Лемана.
Отакої, круто!
Повне занурення. Обожнюю.
-На пів сили не працюєш. -Швидка — це важко.
Я бачу багато поганого.
Але мені подобається.
Чому ти не береш участь? Камій не казала?
Казала.
Казала, але в мене зйомки на ті дати.
-Не може бути. Розкладу немає. -Немає?
Леман не може вирішити між весною і осінню.
Та невже?
Я просто весь час зайнятий.
Влітку, восени, взимку… недоступний.
Я працюю над дечим грандіозним.
Американський фільм?
Не можу сказати, Луї.
Серіал?
Не можу сказати.
Це конфіденційно. Не можу казати.
Краще для мене. Менше конкуренції.
-Так! -На три, підйом.
-Гаразд. -Я на дві секунди.
Мадам, ви мене чуєте? Відповідайте.
Мадам, поговоріть зі мною.
Їй важко говорити. Чекайте десять секунд.
Параліч обличчя зліва. Підозра на інсульт.
Потрібна МРТ. Бігом!
Краще піду. Справи кепські. Був радий бачити.
-Так. -Абелю!
Я скажу Лені, що бачив тебе. Їй буде смішно.
Так, це так смішно.
Бувай, Луї. Радий тебе бачити.
-Чорт. -Що?
Які шанси натрапити на нього? Сьогодні в лікарні?
Мене зурочили чи що?
Принаймні він був на перерві. Так би оглядав тебе.
Який же я злий.
Кам, а чому мені нічого не сказали про Лемана?
Я подумала, тобі це не підходить.
Мене це до сказу доводить! Ще якісь фільми приховуєш?
Я нічого не казала, бо це все непевно.
Немає ні грошей, ні сценарію, нічого. Усе в повітрі.
І Лена претендує на роль, тому…
Мені начхати на Лену. Я хочу працювати з ним.
І чому Латур проходить кінопроби, якщо нічого не ясно?
Латур хай робить, що хоче. Ми вирішили, що в тебе не буде кінопроб.
А це ще й дивний проєкт.
Він хоче писати, поки знімає. Каже, це досвід.
-Серйозно, це того не варте. -Фільм Рено Лемана не вартий?
-Але… -Слухай.
Я попрацюю в лікарні, якщо треба. Я хочу грати лікаря.
Розумію, ти розчарований,
але для такого фільму зараз не час.
Та якщо хочеш грати в лікаря, маю новий сценарій Ван Гутена.
Комедія про те, як дантист вигорів і став репером.
Подача трохи дивна.
-Серйозно? -Сценарна заявка чудова, а діалоги…
Вибісила мене.
Ти справді хочеш цей фільм, чи це тому, що він його хоче?
Це моя мрія.
А його фільми номінують на «Сезар».
Ось воно що!
Хочеш статуетку за фільм, який ніхто ніколи не побачить.
Для інших це дрібниця, а для мене — все.
Інших? Звичайних, як я?
Ти розумієш, про що я.
Вибач, але…
Хіба не дивно, що Камій каже тобі, що робити?
Така в неї робота.
І її правда. Я більше не ходжу на кінопроби.
Це так тупо.
-Швидко покурю і дам тобі спокій. -Добре.
Що це?
Це мої речі.
-Антуан мене вигнав. -Що?
Повірити не можу. Замінив замки!
Вчинив, як справжній покидьок.
Дістав мене.
Годі з мене цього паршивого життя.
Я втратила чоловіка, роботу, квартиру.
Ще й Клодін забрав.
Це надто складно.
Не хвилюйся.
-Усе буде добре. -Ні, не буде.
Я казала це впродовж місяців, а стає тільки гірше.
-Я довбана невдаха. -Ні, не кажи так.
Не кажи так.
Я з тобою.
Я тобі допоможу.
Я про тебе подбаю.
Чекай.
-Хочеш подбати про мене? -Так.
Якщо хочеш, поживи у мене.
Як подруга.
Є вільна кімната.
Якщо є вільна кімната, я охоче.
Вітаю в моєму домі.
У тебе життя — малина.
Це басейн?
-З підігрівом. -Та ну!
Цукерку?
Сходи ведуть до спалень.
Гаразд. Дуже гарно. Маленьке затишне житло.
Кухня!
А ось найкраще.
Глянь.
Так, непогано.
А це моя спальня.
Непогано?
Так.
Це гардеробна.
Може, на себе подивитися?
Боже!
Чорт, скрізь налило.
Бляха, ще й холодна. Огидно!
Чорт!
Ти справді репетуєш через якесь протікання?
Не протікання. Це «Титанік»! Усе залило!
Викликати пожежників?
Ні, знайди запірний кран.
Я не знаю, де він. Подзвоню Камій. Вона знає.
Ти бачив час? Вона спить. У тебе немає швабри?
Я не знаю, де вона. Подзвоню Камій. Вона знає.
Ні, ось. Витирай.
Не бере слухавки. Чорт, знаєш що?
Облиш. Ходімо в готель. Завтра полагодимо.
-Ходімо. Облиш. -Не хвилюйся. Усе буде добре.
З тобою все буде добре. І з нами!
Так, маєш рацію.
Ось тобі!
Що ти робиш? Заґуґли значення слова «витри».
Будь ласка, не лізь. Якщо вдарю досить сильно,
цей сучий син перестане лити!
Чорт!
-Я це зробив. -Ти найкращий.
Довбаний кран.
Ось.
Бачиш? Не треба будити весь Париж.
Усе. Я виснажений.
Що таке?
З тобою так легко.
Тому ти так дивишся?
Просто ти мені подобаєшся.
Збуджує сюжет з покоївкою?
Ні. Лише ти.
Ти прекрасна.
Хочу тебе поцілувати.
САМ У КОСМОСІ
Я мрію про такий.
Їхати, куди хочу, коли хочу, готувати їжу для людей.
Я можу купити. Скільки він?
Ні. Ніколи в житті.
-Спробуй ще раз. -Досить.
Можна щось спитати? Кому ти казала про нас?
Я? Нікому.
Чому?
Я не знаю. Це їх не обходить.
-Що? -Ти неймовірна.
Якщо я правильно розумію, він хоче познайомитися з батьками,
але вони не знають, що це він.
Так.
Вже хочу це побачити. Буде класно.
-Якщо він приїде. Я не знаю, де він. -Є новини?
Ні, але він скоро буде.
Ми можемо почати без нього.
Де ти його знайшла? Спізнився на годину.
Сподіваюся, причина вагома.
Він сказав, що їде.
Можу сказати, щоб не їхав. Скасуємо.
-Ні! -Здається, це він.
Саме час.
Що ж.
Влаштував на парковці безлад. Не можна паркуватися, як жлоб.
-Облиш, Седріку. -Серйозно!
Спізнився на півтори години.
Ти переходиш усі межі.
Я не з порожніми руками.
Гаразд, заходь.
Глянь, хто це.
-Хто це? -Це він. Глянь.
Тату, мамо, знайомтеся, це…
Дуже приємно. Абель.
Так, я знаю! Але я не знала, що…
Хай там як, це справді…
Що ж, що є, те є.
Ласкаво просимо.
Дякую. Це вам.
-Гарний. І величезний. -Сподіваюся, у вас є велика ваза.
-Привіт. -Седріку?
-Так? -Знайдеш вазу?
-Звісно, Седрік кине їх у ванну. -Чудово.
Це для моєї подруги Жад. Де вона?
Це так мило. Її тут немає. Вона в подруги.
Але я візьму. Люблю льодяники.
Гаразд, уже пізно. Будемо їсти?
Вибачте, був на інтерв'ю. Приїхав так швидко, як міг.
Не хвилюйтеся, ми не педантичні щодо часу.
Яка різниця?
Ходімо всі за стіл!
-Було дуже смачно. -Вона вправна, так?
Так, найкраща.
Я знаю, що її фургон буде хітом.
Треба поновити права, бо вантажівка нікуди не поїде.
-Абелю, де зараз знімаєтеся? -Поки що ніде.
Скоро вийде мій фільм.
Але чекаю відповіді щодо нового фільму Рено Лемана.
-Дуже добре. -Чудовий режисер.
-Ніколи про нього не чув. -Я теж.
А хто ще гратиме?
Схоже…
Давай, можна сказати.
Лена Таїс.
-Його колишня. -Я знаю.
Це складно.
-Облиш. -Ти б пустила мене працювати з колишніми?
-Ніколи в житті! -Атож.
Його можуть не взяти. Прослуховуються кілька людей.
Маєш рацію.
Я б не пустив.
Сама думка, що Наталі працюватиме з цим дурнем Бернаром щодня…
Що? Мамо, Бернар твій колишній?
Це не стосується справи.
А любовні сцени? Це не ризиковано?
Так, буває, але ми ж граємо. Це робота.
Так, вона… лялечка, ця Лена Таїс.
Нечувано.
-Вона красуня. -Годі мене ганьбити.
Вона мені не подобається. І я сьогодні не з її батьками.
Мамо, ти трахнула Бернарда?
То був інший час. Кого хвилює Бернар?
Забудь про Бернарда. І про Жана-П'єра.
Жан-П'єр теж?
-Я була популярною. -Це було колись!
Ти знав?
-Хто хоче тірамісу? -Їхні дружини знають?
Бачите? Завжди змінює тему.
-Я питаю про тірамісу. -А я питаю, чи він мій тато!
Гей, Жаку, поглянь.
-Привіт усім. -Привіт.
Привіт.
Що ти тут робиш?
-Треба поговорити. -Ти закохався?
Припини, я тебе знаю.
Я бачу. Це очевидно.
Це смішно. Я б ніколи не здогадалася.
Так. Початок був невдалим.
Отаке воно, кохання!
Виходиш, танцюєш, бавишся в басейні…
А тоді раптом закохуєшся. Це те, що тобі було треба.
-Що? -Вона мені не казала.
Не вдавалась у подробиці.
-Подробиці? Ти про Аделін? -Звісно. Про кого ж іще?
Та ну. Вона ні до чого. Це не вона.
-Ти не спав з Аделін? -Забудь про Аделін.
Я не про неї.
Я зустрів чудову дівчину. Іншу.
І?
І цього разу це серйозно. Вона мені подобається, і все.
-Я її знаю? Вона актриса? -Ні.
-Співачка? -Ні.
-Вона модель? -Ні, вона ніхто.
Ну, не ніхто. Вона…
Вона чудова.
Це гарні новини.
-Я запросив її на прем'єру. -Так! Чудово. Чекай.
Скажу прессекретарці додати твою гостю.
Увага, Кам. Вона мені небайдужа.
-Ми вчинимо як слід. -Як завжди, котику.
Ні, я серйозно.
Прем'єра буде пречудовою. Абель такий схвильований.
То що? Не нервуєшся?
Ні, але я досить гарно одягнена?
Не хвилюйся. Наш найкращий стиліст тут. Про це подбали.
Мело, люба. Мело?
Це супутниця Абеля.
Привіт.
Я супутниця, але всі звуть мене Маріон.
Можеш знайти їй щось дуже гарне?
Там будуть папараці.
Мене не попередили. Я не знаю її розміру.
Не зважай, щось знайдемо.
Ні, точно ні.
Це одразу відкинемо.
Великий бант.
Га?
-Я схожа на диско-кулю, правда? -Зовсім ні.
Ти приголомшлива. Я не згодна.
Абель чекає внизу.
До зустрічі.
Ти красуня.
-Це все, що було? -Так.
Усе гаразд?
-Мені обов'язково з тобою? -Ну, так. Ти не можеш тут залишитися.
Ні, але що мені робити?
Усе просто. Виходь,
продефілюй по червоній доріжці,
зроби сальто для фото — і все. Легко. Але обережно.
Не пропусти наприкінці батут. Це головна подія.
Дурко.
Ти йди. Я за тобою.
-Точно? -Так.
Як хочеш.
Дякую, що приїхала.
Я люблю тебе, Абелю! Дякую! Ти найкращий! Дякую!
Я ЛЮБЛЮ АБЕЛЯ
Чорт, наче королева Англії.
-Абелю! -Привіт.
Готова пройтися по червоній доріжці?
Хто ця жінка?
Жіночко, ти хто?
Ось так.
Дякую, люди!
Спершу дами.
Ти звикнеш.
Усі звикають.
Заходьте! Подивіться фільм!
-Абелю! -Праворуч!
-Абелю!
-Праворуч! -Усміхнися!
Іди сюди.
Давай! Не бійся. Давай.
Це Маріон.
-Маріон! -Маріон!
Всміхнись!
Станьте ближче.
Праворуч! Так!
-Чудово! -Дякую.
-Абелю! Маріон! -Дякую.
-Ви обоє приголомшливі. -Дякую.
Я мружилася.
Ні, зовсім ні.
Лено, сюди!
-Лено! Сюди, будь ласка. -Лено, сюди!
-Що вона тут робить? -Гадки не маю.
-До мене хай не підходить. -Вона не посміє.
Абелю, я тебе з деким познайомлю.
-Ходімо. -Іду.
-Сідай. Я тебе знайду. -Гаразд.
Сюди! Чудово.
Ого! Поглянь на себе. Заблукала?
Можна й так сказати.
Цей ряд зарезервований.
-Ти не йдеш? -Ні, я ніколи не сиджу.
Лишаюся позаду, їм цукерки й кайфую.
А я сяду, бо ноги болять.
-Тоді побачимося пізніше. -Бувай.
Вибачте, можна пройти?
Вибачте, цей ряд зарезервований для віп-персон.
Я партнерка Абеля Камара, тож…
Вибачте, але у вас немає браслета.
Ні, є.
У мене є браслет.
Дуже добре.
-Дякую. -Будь ласка.
Ви сама доброта.
Жозефін!
Ось моє місце.
ЗАРЕЗЕРВОВАНО
Я декого чекаю.
САМ У КОСМОСІ
Добрий вечір.
Добрий вечір. Дякую, що прийшли.
Дякую. Ми щасливі показати фільм, який я люблю
і яким дуже пишаюся.
У залі дуже особливі для мене люди, тож це особливий вечір.
Тож мене переповнюють емоції.
Це місце навіює купу спогадів.
Я прийшов сюди зі своїм другом Самі отам, коли нам було по 13.
Тож бачити себе на цьому екрані — це здійснення мрії.
Дякую, що прийшли. Приємного перегляду.
Дякую.
ХІБА МИ НЕ ГАРНІ?
Я МРУЖУСЯ, ЯК СТАРИЙ ПИЯК
Вибачте.
Вас кличуть на інтерв'ю.
Так, добре.
-Фільм був не найкращий. -Тобто жахливий?
Я бачила канапки. Ходімо?
Якщо вони такі само погані, як шампанське…
Я з радістю.
Коли скажеш. Я згоден.
Було чудово.
Добрий вечір.
-Усе гаразд? -Так, добре.
Тут стільки людей. Не змогла тебе привітати.
Але браво, ти був неймовірний.
Я давно не вірю твоїм словам.
Та все одно дякую.
Але поради дослухався. Знайшов дівчину.
Так, пощастило.
З нею все легко. Справжнє щастя.
Хіба щастя не нудне?
Я знав, що ти це скажеш.
Чула, ти ходив на кінопроби до Лемана. Круто.
Не лише я. Твій хлопець теж, так?
Уяви, якщо будемо грати вдвох.
Тому він сьогодні не з тобою?
Ні, він не зміг.
Так, не зміг.
А що? Ти прийшов би на його прем'єру?
-Звісно. -Справді?
Так! Ти ж мене знаєш.
Я тебе знаю.
Вибач! Я зараз витру.
Не хвилюйся. Мені начхати на цю жахливу сукню.
-Вона навіть не моя. -Моя теж.
Не знаю, нащо її нап'яла. Я в цій лайкрі вся мокра.
-До речі, я Аделін. -Маріон.
Я знаю, хто ти.
-Знаєш? -Я б убила, щоб бути на твоєму місці.
Але молодчина. Добилася.
А ти дівчина прямолінійна.
Облиш, він ідеальний хлопець.
Але знаєш що? Ще б трохи — і він був би мій.
От стільки не вистачило.
Чому ти так кажеш?
Коли ми познайомилися, я бачила, що подобаюся йому.
-Справді? -Шалено.
Я відчула енергію. Навіть подумала,
може, це щось справжнє, розумієш?
Завжди є шанс, так?
-Так. -Але він обрав тебе.
Кастинги вчать миритися з відмовою.
Так, мусиш миритися з відмовою.
Нічого особистого.
Я розумію. Ти з вигляду звичайна.
Не схожа на актрису, але це перевага.
Мене агент вмовив. Я у скруті.
Завдяки появі з Абелем я б розкрутилася.
От Лена. До нього вона була ніким. А зараз вона скрізь.
Але ти молодчина, чесно.
Ніхто нічого не підозрює. Так правдоподібно.
-Ти давно граєш? -Ні, я початківець.
Гаразд.
Дівчата, розважаєтеся?
-Усі чудово проводять час. -Так.
Але я йду. З мене досить.
Скажи Абелю, що його липова дівчина пішла і не має що йому сказати. Нудить від вас.
-Це не те, що ти думаєш! -Вона справді його дівчина?
-Аделін Блаз? -Так. Знаєш, хто я?
Бляха.
Він мене знає.
-Що таке? -Камій, у нас проблема.
Чудово. Дуже дякую!
Гаразд, я про це подбаю. Я знайду її і розберуся.
Я знаю, що ти думаєш.
«Чому я завжди западаю на покидьків?»
Що ми тобою маніпулювали, вважали дурепою.
Що ти не створена для цього світу лицемірів.
І не хочеш зі мною говорити. Я помиляюся?
Слухай, я згодна з усім, окрім одного.
-Покидьок не Абель. -Ні?
Не влаштовував кастинг дівчатам?
Не вдавав, що фліртує, не виставляв мене перед усіма?
Він не прикидався. Кастинг був моєю ідеєю.
І коли він зустрів тебе, я скористалася ситуацією.
Де всі довбані таксі?
Чекай, ти не можеш просто піти.
Він не хотів тебе образити.
Ну, вже пізно.
Але не хвилюйся, він знайде нову дівчину, як нову машину,
і залишиться егоїстом.
Помиляєшся. Якби йому було байдуже, тебе б тут не було.
Шкода, якщо ти це відкинеш, хоч він не винен.
І ви чудова пара. Люди в захваті від вас.
Що?
Ви всі божевільні.
Ще одне, і обіцяю дати тобі спокій.
Я теж закохалася в знаменитість.
Навіть вийшла за нього.
Це тривало недовго, бо здавалося надто складним.
Коли ти з такою людиною, мусиш ділитися ним з усіма.
І мене це налякало.
І я просто пішла.
Лишила це в минулому.
А тепер бачу, що прожила з ним найкращі роки свого життя.
Я була закохана, щаслива і…
І я ні секунди не шкодую. Жодної секунди.
-Я б усе повторила. -Дівчата!
Не бійся. Не повторюй моїх помилок.
Знаєш, він тебе кохає.
Так?
-Де ти була? Я скрізь шукаю. -Ми дихали повітрям.
Так.
Я щойно бачив Рено Лемана.
-І? -Ніколи не вгадаєш, що він сказав.
-Дав тобі роль? -Так!
-Та ну! Дав роль? -Так, дав!
-Не можу повірити! -Я такий радий!
Мені дали роль!
Маріон, це завдяки тобі.
Ти мій талісман.
Я так за тебе рада.
Дивовижно. Розкажи ще.
Наступного тижня подзвонить, але я в його новому фільмі.
-Головна роль? -Головний герой Лемана.
-Хіба це не чудово? -Це фантастично!
Дякую.
-Дякую. -Припини!
Дякую. Я такий щасливий!
Такий щасливий!
Чудово.
Сподіваюся, це не помилка.
Це правильно. Втратиш ресторан, але ти вільна.
Але якою ціною?
-Хоч раз дивися вперед. -Твоя правда, сестро.
Знаю. До того ж я не закінчила.
-Привіт. -Привіт.
Привіт.
Мсьє, чого бажаєте?
Нічого. Він не залишиться.
Коли мій адвокат сказав, що ти згодна, я не міг повірити.
А в тебе що далі?
-Мадам Камара? -Заткнися і підписуй.
Ти отримав те, що хотів. Став на цьому крапку.
То все отак скінчиться?
А чого ти чекав? Шампанського й конфеті?
Любов тобі пасує.
Це Маріон, яку я покохав. Шкода.
Так, як шкода. Підписуй.
Я не розумію.
Як це у вас працює?
Він багатий і відомий, але тобі на це байдуже.
Завдяки йому я почуваюся найкрасивішою у світі.
Підпиши.
Чудово. Ось, другий екземпляр.
Позначено наліпкою.
Гаразд, ми закінчили?
Дякую.
Я завжди тебе любитиму.
Звісно, ми теж. Дуже. Усе, цьом, па-па. Скоро поговоримо. Як щодо вечері?
Бувай!
Козел.
Облиш, усе гаразд. Усе буде добре.
Я запланувала невеличку санперевірку. Раптову.
Шампанського, будь ласка.
Шмат лайна!
Що з тобою?
Що тебе вкусило?
Він мене збісив.
-Хто? -Леман.
Пропонує мені роль другого плану.
Це принизливо.
Головну роль віддав Лені.
«З іншого боку більше вражає».
Довбаний козел.
Серйозно, який козел.
Яка різниця? Головне, що ти у фільмі.
На прем'єрі він був у захваті від мене.
«Ти найкращий. Ти заслуговуєш на премію „Сезар“…»
І узяв мене в масовку? За кого він мене має?
Ти перебільшуєш.
У тебе є роль. Ти маєш радіти.
Дарма я тебе послухав.
Я тебе не примушувала. Просто хотіла допомогти.
Мені не треба твоя допомога.
Ого. А була ж наче твоїм талісманом?
Байдуже.
Я подзвоню тому козлу і скажу, хай підітреться. Покажу йому, хто я.
Чекай.
Зачекай. Усе це через роль другого плану?
Ти буваєш таким довбнем.
Що?
Що ти сказала? Ти це мені?
Так. Ніхто не скаже, тож скажу я.
Ти поводишся як довбень.
Але байдуже, вперед.
Влаштовуй істерику, як восьмирічка.
Візьмуть Латура, а ти лікті кусатимеш.
Я подумав.
Я подзвонив Леману.
Погодився на роль.
Клоун.
Тепер моя черга влаштувати істерику, бо ти знімаєшся з колишньою.
Це не має значення. Це як стріляти зі давнім другом.
З яким ти будеш щодня впродовж двох місяців.
Прошу, скажи, що це не ромком.
Давайте, будь ласка. Камера, мотор!
Сцена 571, другий дубль.
Мотор!
Сцена 214, перший дубль.
-Камера. -Початкові позиції.
Сцена 791, другий дубль.
І знято. На початок.
-Сцена 161, перший дубль. -Мотор.
-Зрозуміло. -Статисти! Мотор!
Знято. Кінцева хлопавка.
На початок, будь ласка!
АБЕЛЬ КАМАРА КОХАННЯ СЛІПЕ?
ВІН ПОВЕРНЕТЬСЯ ДО КОЛИШНЬОЇ — ЧАРІВНОЇ ЛЕНИ?
«Хто ця волоцюга? Вона схожа на депресивного горобця».
Забий. Це лайно.
«Абель має кинути наркотики. Він не знає, з ким спить».
Не читай. Ми знаємо, хто це пише.
Сорокарічний незайманий, який живе з мамою і проводить весь час за тролінгом.
Це того не варте. Ти дарма засмучуєшся.
Вимкни.
У мене завтра велика сцена. Час спати.
У мене іспит з водіння.
Тим більше треба спати.
Ти ж не забув? Треба, щоб ти подбав про Клодін.
Так, маєш рацію. Не хвилюйся, я розберуся.
Будемо спати?
На добраніч.
Я схожа на депресивного горобця?
Звісно, ні.
-Як справи? -Добре, а в тебе?
Я знімаю фільми…
Я приїхала так швидко, як змогла. Була у лікаря,
тож не змогла одразу перенести.
Коротше, я тут. До твоїх послуг. Що таке?
Бачила?
-Бачила. -Мене ж попереджають, коли знімають.
-Чому не сказали? Не розумію. -Я не знаю. Але глянь.
-Найбільші продажі року. -«Кохання сліпе?»
Річ не лише в мені. Ображають Маріон.
-Знаю. Це огидно. -Я злий як чорт.
І я боюся сцени з Леною.
Гаразд. Так.
Припини. Дай мені це.
Це великий тиск, але все вийде.
Ну ж бо.
Давай. Насолоджуйся, котику.
Це останній день. Думай про це.
Де Клодін?
-Хто? -Клодін.
Чорт! Паскудний день!
Французький коханець.
Скажи коханню: «Je t'aime».
-Я просила вимкнути телефон. -Вибачте, це мій хлопець…
Так, досить. Зупиніться.
-І вимкніть. -Так.
Французький коханець.
Скажи коханню: «Je t'aime».
Абелю, в мене іспит.
-Так. -Я не можу говорити.
Я маю тобі дещо сказати. Клодін зникла.
-Що? -Вибач.
Це нечувано.
Це нечувано!
Що… чекай. Вибачте.
Мені треба йти. Це терміново.
Це моя собака.
Ні! Не можна!
Я раз прошу тебе про послугу, а ти навіть це не можеш?
Так, вибач. Мабуть, вона десь поруч. Не хвилюйся.
Але ти маєш її забрати, бо в мене зйомка.
Абелю, вибач, треба починати.
Вибач, мушу покласти слухавку. Всі чекають.
Ми біля будинку. Ти побачиш трейлери.
Це на тому кінці Парижа. Це займе годину.
Камій її шукає. Вона не може бути далеко.
Через тебе я провалила іспит, а моя собака зникла!
Вибач.
Скажеш, що там. Цьом-цьом, бувай.
Не турбуйте, коли я говорю по телефону.
Гаразд.
-Алло? -Алло, Антуане?
Пам'ятаю це дерево, наче це було вчора.
Відтоді я не був таким, як раніше.
Хай спочине з миром.
Що? Ні, знято!
-Добре, знято! -Якого чорта?
«Спочине з миром»? Це дерево!
-Так. -Твоя репліка: «Ти вийдеш за мене?»
-Пам'ятай, вона — все, чого ти хочеш. -Так.
А ти наче пишеш список покупок.
Давайте. Спочатку. Камера, мотор!
Початкові позиції. Тиша на майданчику. Дякую.
Ставить під сумнів кожен дубль.
Щось не так?
Ні, все добре. Ми з Маріон по-дурному посварилися.
Камера.
Думала, ти нервуєшся через поцілунок.
Усе добре?
Анітрохи.
-Тиша на майданчику. Звук! -Здуріла?
Ми з тобою колишні коханці.
-Це просто поцілунок. -Так.
Мотор!
Пам'ятаю це дерево, наче це було вчора.
Відтоді я не був таким, як раніше.
Вийдеш за мене?
Що за…? Знято!
Абелю, що це було? Поцілуй її!
-Так, але… -Де твоя голова?
Річ не в цьому. Я думав, із цим ракурсом…
Я тебе обожнюю, але це мій клопіт.
-Ясно. Я зроблю це. -Дякую.
Я зроблю це. Зараз. Вибач, просто…
У кого моя вода?
Алло?
Ти її знайшов?
Дякую!
Клодін!
Кло-Кло, де ти була, маленька?
Ховалася під вантажівкою. Який бовдур губить собаку?
Вибач, не знала, кому дзвонити.
Пусте.
Клодін…
-Вона нам наче дитина. -Так.
Добре. Ти зробив перерву, попив. Не гаймо цілий день.
Зосередься і викладися на повну.
Продовжимо з поцілунку.
-Я хочу бажання! -Так.
-Бажання! -Зрозумів.
Так. Дякую.
-Статисти, дякую. -Поквапмося!
Будь ласка, всі готуйтеся.
Вибач. Не знаю, чому не можу.
Мабуть, навіює гарні спогади.
Зробимо цей кадр. Вперед.
-Працюємо! -Знаєш що? Просто поцілуй.
Не прикидайся.
-Поцілуй мене, як раніше. -Що?
-Камера! -Усі на місцях?
Сцена 332, дубль 15, дозйомка.
Камера готова.
Я хочу. Ти ні?
Абелю, я розраховую на тебе. І — мотор!
Знято.
Ні, продовжуй. Не зупиняй.
Ідеально.
-І знято! -Добре, знято!
Вдалося! Те, що треба!
Оце кіно.
Так. Саме цього я й хотів.
Бачите? А ви не вірили. Приберімо і зробімо перерву.
Перерва на вечерю!
Як там ресторан?
Шеф-кухар — це біда. Була санстанція, але так…
Як там Жулі?
Я не знаю. Ми розійшлися. Нічого не чув від неї.
А ти?
Ти… досі щаслива?
Так соромно, що вчинив з тобою, як козел.
Я тебе не заслуговував. Це доводило до сказу.
Будь ласка, не треба.
Якщо щось знадобиться,
якщо захочеш повернути квартиру, кажи.
Розраховуй на мене.
Усе скінчено, Антуане.
Хороша дівчинка.
Вміти прощатися — це вміти любити.
Маємо плакати без сліз і кричати у тиші.
-Знято! -Добре, знято!
Чудово. Те, що треба.
Сцена 875, дубль 12, кінцева хлопавка.
Люди, це був останній кадр.
Молодець, Абелю!
Вибач, я не знаю, чому плачу.
Не вибачайся. Це нормально.
Це було щось, але ми це зробили. Молодчина.
Я знайшла її!
То що, Клодін?
Пішла досліджувати, щоб мене розіграти?
Яка велика дитина!
Бачиш, вона не зла. Вона мені вже пробачила.
Як скажеш.
Не можна йти, не попрощавшись!
-Ніколи! -Іди сюди!
-Дякую. Справді. Ти був чудовий. -Дякую.
Без тебе я б пропав. Слава богу, ти тут.
Побачимося завтра на вечірці.
-Звісно! -І потанцюємо.
-Ти не готова до мене. -Готова від народження.
-До зустрічі! -Бувай.
Сценарна супервайзерка.
-Усіх заводить. Вона смішна. -Так, дуже смішно.
Гей, це пусте.
Я рада, що зйомки закінчилися.
Можемо побути вдвох.
Авжеж.
Добре, бо в мене сюрприз.
Сюрприз.
СЮРПРИЗ!
Я запланувала романтичну втечу.
Втечу? Куди і коли?
Їдемо вранці на тиждень у Воґези.
Воґези? Завтра?
Не подобається?
Подобається.
Просто несподівано.
А завтра вечірка з приводу завершення зйомок.
Так, вибач. Я про це не подумала.
Ти не розумієш. Не можна їхати. Я не можу пропустити.
Не можеш пропустити вечірку?
Не можу. Але можна перенести поїздку.
Насправді не можна.
Завжди можна перенести. Що за біда?
Що за біда? Добре.
-Неважливо. Я розумію. -Що?
Я хотіла зробити щось приємне, але облажалася. Забий.
Річ не в сюрпризі.
Просто вечірка важлива.
І я хочу піти.
Вибач, але я зірка фільму.
Усі чекають. Я не можу підвести.
Це Лена?
Ні, це Самі.
Якщо не радий мене бачити, просто скажи. Це заощадить час.
Ні! Я радий тебе бачити. Я дуже щасливий.
Пішов ти.
-Що? -Досить.
Загубив мою собаку. Запоров мені іспит.
Їду через весь Париж, а ти колишню обіймаєш.
А коли дивую тебе, ти злишся?
Я втомився. Зараз не час.
Вдалого часу не буває!
Перед зйомками ти був у стресі, потім тебе тут не було. А тепер що?
Втомився? І не можеш пропустити вечірку?
До біса. Я була терплячою, чесно.
Думала: «Це його робота, це нормально.
Не згадуй про свої проблеми. Хай працює».
Але ти закінчив. Це реальне життя.
Ти завжди все ускладнюєш.
Це не я ускладнюю, а ти!
Мені потрібен час, щоб спуститися на Землю.
-Це так важко зрозуміти? -Я підлаштовувалася.
Під твоє життя, настрій. Я завжди підлаштовуюся під тебе.
Раніше я вірила в нас, але, якщо чесно,
у нас нічого не вийде.
Ти надто егоїстичний.
Ти зі мною нещаслива?
Іноді мені здається, що тобі буде краще з Леною чи з кимось іншим.
То ти просто ревнуєш?
Ні, нічого не вийде, якщо себе примушувати.
Мені здається, ти соромишся мене і нудишся зі мною.
Позбудься свого комплексу меншовартості.
-Опануй себе! -Я хочу сказати, що…
Мені найбільше подобається… Я найбільше люблю…
Я кохаю тебе, Абеля, а не Абеля Камара.
Яка різниця між Абелем і Абелем Камара?
Я не розумію. Це той самий хлопець.
Різниця у хаосі, який панує у твоїй душі.
У твоїй потребі існувати, контролювати все
і сяяти яскравіше за всіх.
Ця штука змушує тебе все руйнувати в надії знайти щось краще,
коли не можеш насолоджуватися тим, що маєш.
Це все? Закінчила перераховувати?
Я нестерпний, я егоїст, я все руйную?
Я думав, ти інша, але ти така сама, як вони.
Засуджуєш мене.
Це все, що ти від мене почув?
Я почув, що ти така ідеальна, і що знову маєш рацію.
Ми з тобою надто різні.
Нічого не вийде.
Тут я згоден.
-Привіт. -Привіт.
Дякую.
ФРАНЦУЗЬКИЙ КОХАНЕЦЬ СИЛЬНИЙ, АЛЕ НІЖНИЙ
Ви додзвонилися Маріон. Залиште повідомлення.
Привіт, Маріон, це Абель. Передзвони.
АВТОШКОЛА
Знову я. Будь ласка, візьми слухавку.
Маріон, я хотів поговорити. Сподіваюся, у тебе все добре.
Маріон, я знаю, що ти мене ненавидиш. Мені дуже шкода.
Подзвони, будь ласка.
Маріон, я хочу почути твій голос. Я хочу тебе побачити.
Ти мені потрібна.
БУДЬ ЛАСКА, ПОДЗВОНИ Я СУМУЮ
Вранці були оголошені номінанти на премію «Сезар».
Великий сюрприз: перша номінація Абеля Камара
за роль у фільмі Рено Лемана «Цілюще кохання».
Фільм отримав номінації за сценографію, монтаж, найкращу режисуру
і, звісно, найкращий фільм.
Менш, ніж за дві години ми будемо на 52-й церемонії вручення премії «Сезар».
І найвідоміші імена кінематографу йтимуть по цій червоній доріжці.
Наприклад, Абель Камара, який став цьогорічним сюрпризом,
уперше опинившись у списку номінантів.
Може, він виграє нагороду за роль у фільмі Рено Лемана,
лауреата нагород і улюбленця Академії?
Поглянь на мій смокінг.
Я красень чи як?
Але розчарування для Лени Таїс…
Дуже гарний, особливо взуття.
Добрий вечір. «Сезар» за найкращого компаньйона, так?
Без сумніву.
Промова готова?
-Не поспішай. -Звісно, ти її отримаєш!
Привіт, хлопці. Ти ще не готовий?
Майже готовий.
А ти плануєш іти в спортивному костюмі?
Ні, я переодягнуся. Ще є час.
Ні. На годинник дивився?
-Не відповіси? -Ні, це моя мама. Пусте.
Не пусте.
Не хвилюйся. У неї день народження, але все добре. Я не міг пропустити, тож…
Отак…
Дякую, що ти зі мною.
-Ну… -Завжди.
Авжеж.
Отак. Ідеально.
Ідеально!
Опусти комір… Чекай.
Отак!
Клас. Чудовий вигляд.
Вигляд на мільйон доларів. Неймовірний.
Дякую. Знаєш, чого я хочу?
Ні. Кажи. Чого?
Хочу відтепер зав'язувати краватку сам.
Вибач, але про що ти?
-Хочеш нового агента? -Ні.
Зовсім ні.
Не відповідай, коли дзвоню вночі чи на вихідних.
Не хочу псувати своїми проблемами твої сімейні вечері.
Бери більше відпусток.
Знайди когось.
Але я люблю піклуватися про тебе.
Усе одно можеш сповільнитися.
Я не вмію.
Якщо сповільнюся, зупинюся.
А тоді зрозумію, що в мене нічого більше немає.
Маєш спробувати.
-Час подумати про себе. -Гаразд.
Навряд чи я зможу.
ВЕЧІРКА-ВІДКРИТТЯ
Я дещо підготувала на випадок перемоги. Ось. Список людей, щоб подякувати.
Не хвилюйся.
Якщо переможу, нікого не забуду.
Гаразд.
Зробімо селфі, які ми красиві.
О, так! Давай!
-Селфі! -Так!
-Гарно, так? -Чудово!
Сподіваюся, все буде добре. Він нервується.
-Не хвилюйся. -Ти так не думаєш?
Абелю!
-Праворуч! -Сюди!
Усміхнися!
Гей! Абелю, будь ласка!
Абелю, ми тебе любимо!
Дякую. Смачного, мамо, це задарма.
Перепрошую.
Ми тут, друже. Тобто ти тут.
Твоя мама пишалася б, якби побачила.
Тост?
За тебе.
Ти якийсь не радий.
-Це так очевидно? -Ні, але я бачу.
Не знаю, це… Тепер, коли це реально, здається…
Все втратило блиск.
Сказився?
Глянь на цих багатіїв, це позолочене лайно.
Сказитися!
Я бачив Марґо Роббі.
Йшов у туалет, притримав двері, вона подякувала.
Хіба це не круто? Думаю, у мене є шанс.
Ти не в гуморі. Щось не так.
Таке буває не щодня. Ти ж розумієш?
Розумію.
Тоді кайфуй! Так!
А за годину може настати найкраща мить у твоєму житті.
Може, ти маєш рацію.
Я маю рацію.
Отямся, бляха-муха. Це відбувається зараз!
-Так, мені треба отямитися. -Так.
Я не маю бути тут.
-Я йду. -Га? Ти не зрозумів.
-Дякую, бро. -Зачекай.
Куди ти йдеш? Абелю!
Абелю!
Гей!
-Два рису з креветками — кому? -Мені!
Дякую, смачного.
-Дякую. -Хто наступний? Привіт.
Привіт! Три бургери і три картоплі з трюфелем, будь ласка.
Треба трохи почекати, добре?
-Десять хвилин. -Гаразд.
-Обожнюю тебе. -Бувай!
-До зустрічі. -Бувай, моє сонце.
Гляньте. Це Абель.
Так і є.
Гей. Привіт, Жад.
Привіт.
-Привіт. -Привіт.
Глянь.
Якого біса він тут?
Добрий вечір. Омлет, будь ласка.
Привіт, Абелю.
Привіт.
Вибач, зараз невдалий час.
Маю сім замовлень і не знаю, чи запасів вистачить, тож…
Поговоримо пізніше?
Він роздягається.
Тоді добре.
Я допоможу. Кажи, що робити.
Але…
Можна нарізати огірки?
Ні.
Займайся бургерами. Одягни.
-Я візьму це. -Будь ласка.
Ого! Дуже дякую. Дякую за цю роль…
Ти знаєш, де Абель?
Не знаєш?
Просто супер.
Абелю, де ти? Ти не можеш просто зникнути.
Ти маєш… Візьми слухавку. Їдь сюди!
Це… не можна пропустити.
Дякую.
Чому ти тут, Абелю?
Я мав тобі подякувати.
Фільм, номінація — це завдяки тобі.
Ти отримав, що хотів.
Можна й так сказати.
Але я втратив найважливіше.
Вибач, що не була на зв'язку.
Потрібен був час, щоб тебе забути.
І вдалося?
Ти мене забула?
Це не так легко.
Здається, ти щаслива.
Здійснила свою мрію.
Я дуже радий за тебе.
Дякую.
Як ти?
Я пів року не сплю.
Облиш!
Життя без тебе відстій.
Я скучив.
Ти виграв«Сезар»?
Не знаю і знати не хочу.
Що?
Поїхав з церемонії до тебе.
-Що? Вона відбувається прямо зараз? -Так.
Ні, ти здурів.
Ні, чекай. Не може бути. Не можна, Абелю.
Що ти робиш?
Я не дозволю тобі пропустити її через мене. Їдьмо по нагороду. Давай.
Номінанти:
Стефан Бурґуан за фільм «Пихатий»,
Антуан Делоне за «Суд Беріґо»…
Я не розумію.
Його ніде немає.
Він поза зоною.
-Швидко. -Надто швидко?
Досить швидко. Може, пригальмуєш?
Зате встигнемо.
А «Сезар» за найкращу режисуру отримує
Рено Леман за «Цілюще кохання».
Рено знову переміг.
Заспокойся!
-Ми їх ледь не вбили! -Ти хочеш встигнути?
Вітаємо!
Рено Леман приєднався до лав лауреатів «Сезаря».
Це катастрофа.
-Скажи мені правду. Де він? -Не знаю.
-Досить! -Можливо, поїхав до Маріон.
-Це був червоний. -Правда?
Бачу, чому в тебе забрали права!
Гей! Ти врізалася!
Емоції переповнюють. Не знаю, кому дякувати.
Тож зупинюся на цьому.
Дякую усім. Хай живе кіно, і добраніч.
А номінанти на найкращу чоловічу роль…
-Чорт, зараз? -Так.
…Жослен Паншу за «Парі Софі», Янік Ба…
Тепер іди.
Ти не йдеш?
Одяг не годиться.
Давай.
Ні, чекай.
Давай. Я буду дивитися.
-Я з тобою. -Гаразд.
Мадам, тут не можна паркуватися. Їдьте.
Так, вибачте.
А «Сезар» за найкращу чоловічу роль отримує
Саспенс.
Абель Камара за «Цілюще кохання».
Це перший «Сезар» для Абеля Камара з першої ж номінації.
-Він тут! -Та ну!
Це його перша співпраця з Рено Леманом
у ролі лікаря, який не може забути перше кохання.
-Вітаю. -Дякую.
Нічого собі. Сказитися.
Дякую всім,
хто казав цій великій дитині, що в 40 життя не закінчується.
Все тільки починається.
Камій, Самі,
дякую, що завжди поруч.
Люблю вас усім серцем.
А це — для вас.
Дуже дякую.
Хай що ви робите в житті, будьте сміливими.
Пробуйте. Маєте облажатись. Байдуже.
Хай інші вас засуджують і нищать вашу віру.
Цей вечір — підтвердження.
Я часто плутав власні бажання з чужими.
Потім я декого зустрів.
Ту, хто відкрила мені очі.
Змусила зрозуміти, що успіх — не статуетка на полиці.
Може, їй не сподобається, що я говорю про неї. Але сьогодні не можу інакше.
Дякую, Маріон.
І ти знову мала рацію.
А зараз маю іти. Мене чекають. Дякую.
-Молодець. -Дякую.
Молодець!
Біжи!
Ти здурів. Так не можна. Всі на тебе чекають.
Мені байдуже.
Тоді поцілуй мене.
Знаєш, ми не самі.
Мені байдуже.
Переклад субтитрів: Надія Сисюк