Den här vägen.
Oj! Förlåt så hemskt mycket.
-Jag tittade på den där killen. -Vem då?
Han är inte kvar. Han var precis... Jag vet inte.
-Hur såg han ut? -Han var blöt.
-En blöt kille? -Ja.
Professor Shepard bad oss vänta utanför Cabot Hall.
Sa hon hur länge vi skulle vänta? Jag tror att vi ska börja...
Okej, då står jag bara här.
Snygg mustasch, tönt.
-Jag hör dig. -Ja, det vet jag väl.
Nej, det visste jag inte. Förlåt.
-Mr Russo? -Ja. Säg Greg.
Professor Shepard?
-Dylan. -Okej.
Hallå? Tack, Eric.
Eric var duktig och mötte upp mig. Nu gick han.
-Är du redo att köra hårt? -Nej.
SAMTAL MED GREG RUSSO
Usch, där är jag.
-Jag gillar inte sånt här. -Där är du.
Jag blir så självmedveten och jag kan inte...
Åh, nej. Kan du inte läsa? Ljuda de stora orden, bara.
Jag skriver böcker man ska läsa på stranden.
De är lättlästa och roliga.
De snälla karaktärerna har sex, de dumma blir skjutna.
På ett sånt här stelt college vill de inte ha kul, de vill ha djup.
Jag undervisar i Bad Bunnys poesi. Det kommer att gå bra.
Vad är en Bad Bunny?
-Nu kör vi. -Okej.
"Rooster avsåg inte att skjuta Eduardo i ansiktet, men så blev det."
"Ett perfekt kulhål precis under ögat."
"Den natten somnade Rooster i en strandstol."
"Som tur var, var Margot det första han såg när han vaknade."
"Hon log när hon gled fram mot honom i den skimrande morgonvärmen."
Det gick väl bra?
Okej, vi har tid för några frågor.
Okej. Varsågod, Ronni.
-Mr Russo? Tack för att ni tog er tid. -Nöjet är på min sida.
-Nej, verkligen. Tack. -Tack själv.
-Vad undrar du? -Varför hatar ni kvinnor?
Oj, vilket kul sätt att börja på.
Det är lätt att svara på. Jag hatar inte kvinnor.
"Mango var Roosters favoritsmak förutom Margot själv."
Ni jämför smaken av en kvinnas vagina med en isglass.
Jag visste inte att jag gjorde det.
Ni skrev också att hon luktade födelsedagstårta.
Hur tänkte ni när ni skrev det?
Jag måste ha varit hungrig.
Såhär är det.
Jag ser inte Margot som ett sexobjekt.
Ja, hon och Rooster har sex några gånger...
16 gånger.
Bra. Du har räknat dem.
17, om man räknar oralsex.
Det måste ju räknas, eller hur? Ja. Vi räknar det.
Om det nu spelar nån roll-
-bygger Margot på en kvinna jag var gift med.
Så, ja, hon är sexig och vacker, men hon är också smart och modig.
Det rör min fråga.
Ni vet när Margot räddar Rooster från knarksmugglarna?
Precis, då är hon väldigt modig.
Inte minst för att hon tog av sig bikinin och gjorde det topless.
Ja, hon behövde göra ett tryckförband.
Vad var din fråga?
-Det var hett. -Glödhett.
Okej. Bra fråga. Nån mer?
Ronni, du har haft din tur.
-Cristle? Är han tillbaka? -Han är här. Han är väldigt uppspelt.
Jösses.
Jag menar, jösses. Helt enastående.
Jag vet inte om du har träffat vår rektor Walter Mann.
Jag var redan ett fan, men jag älskade hur du hanterade Ronni.
-Hoppas jag inte fick henne att må dåligt. -Vem bryr sig?
Ingen får ungdomarna att må dåligt längre. Vet du vad?
Livet är hårt, och vi lär de här ungdomarna precis ingenting.
Det har spårat ur, eller hur?
-Det är uppfriskande att unga... -Tack, Cristle. Det är bra så.
Iväg med dig. Hälsa dekan Riggs...
-...att vi ses på gymmet. -Visst.
-Tack för att du tolererar mig. -Prata inte med mig.
-Hejdå, Greg. -Hon verkar trevlig.
Heter hon Crisle? Utan T?
-Det finns ett T. -Det finns ett T.
College för humaniora brukade vara en fristad för fritt tänkande, Greg.
När blev du och jag skurkarna?
Verkligen. Va?
Populism är inte poppis här. Ta Dylan, till exempel.
Jag älskar henne, men det är inte konstigt att hon inte har läst dina böcker.
-Vad gör du? -Det gör inget.
Jag har faktiskt inte läst din poesi heller.
Vad lustigt. I dina mejl skrev du ju att du älskade Dylans poesi.
Det gjorde jag. Jag älskar den. Jag har läst allt.
Jag ville inte ge henne dåligt samvete.
Är du nöjd nu? Du satte dit oss båda.
Det var oavsiktligt. Det är bara sån jag är.
Dylan? Fortsättning följer. Greg? Räkna till tio och gör mig sällskap.
Ja. Han vill att du räknar och jag vet inte varför.
Okej.
-Jag ska läsa dina böcker. -Nej, det är ingen fara.
-Trevligt att träffas, Greg. -Du med... Detsamma.
Okej.
Vad sysslar du med?
Okej.
REKTOR
-Jösses. -Nu räknade du inte ens till åtta.
Ska jag räkna en gång till?
-Jag tror jag vet vad du tänker. -Tveksamt.
"Collegerektorer brukar vara bokmalar, men den här killen är en biff."
Precis vad jag tänkte.
Jag hade även accepterat: "Wow."
Vet du vad min hemlighet är? Het bastu plus kallbad varje jävla dag.
Samma endorfiner man får från koks, men i två timmar istället för nio minuter.
-Dessutom... Kom hit. -Närmre?
-...så frigörs det bruna fettet. -Man måste frigöra det bruna fettet.
-Jag visste att du skulle fatta. -Vad bra att du tror det.
Jag vore en dålig pappa om jag inte frågade hur Katie mår-
-och jag vet att du säkert har hört om henne och Archie.
På inget college i USA-
-har äktenskap mellan lärare nånsin varat mer än 1,5 år.
Det kan väl inte vara sant?
Det kanske inte är sant, men andemeningen stämmer.
Du, då?
-Har du funderat på att undervisa? -Jag? Nej.
Nej, inte direkt. Jag gick inte på college.
-Vem bryr sig? Det är överskattat. -Jaså? Okej.
Jag letar fortfarande efter en gästförfattare.
Säg bara till, så är jobbet ditt.
-Nja... -Svara inte nu.
Svara innan du reser härifrån.
Jag vill att du går ut och får campusets magi över hela dig.
-Över hela mig? -Jajamän.
Under tiden ska jag gå till gymmet och lyfta skrot.
Vill du följa med?
-Nej, jag ska hälsa på min dotter. -Vilken bra pappa.
Hälsa Katie att om det krävdes en sexskandal-
-för att få hit hennes pappa...
-...var det värt det. -Det säger jag nog inte.
Tack. Oj.
Okej.
-Greg? -Ja.
-Vad kul att du är här. -Det var kul att ses.
Med "Näckrosor" avvek Monet från traditionen-
-och fokuserade på ytan på dammen hemma i Giverny.
Vackert, eller hur? Det är svårt att tro, men konservatorer...
...restaurerade målningen med hjälp av tops och saliv.
Ni kan ta med er den äckliga detaljen när ni går.
Uppsatsen ska lämnas in på måndag.
Men det ju är K-party i helgen.
-Vad är det? -Det vill du inte veta.
Inte det? Okej.
Om ni behöver mer tid till uppsatsen, står min pappa där.
Att prata med främlingar fyller honom med obehag.
Så om ni vill ha mer tid-
-se honom i ögonen och säg att ni älskar honom, okej?
Nej, snälla, gör det inte.
-Jag älskar dig så mycket. -Okej.
Vi ses.
Vet du vad brunt fett är?
Jag gillar att du är här men du måste inte kolla upp mig.
Det gör jag inte. De bad mig komma och läsa.
Lägg av. Du hatar det här stället. De har bett dig en miljard gånger.
Erkänn, bara.
Jag vill inte erkänna det. Då blir du arg.
Alla vet.
-Vet vad? -Om Archie. Alla vet.
-Stället är sin egen bubbla. Han vet. -Han vet inte.
Hallå, ursäkta mig?
Du vet väl att min man lämnade mig för att knulla en doktorand?
Jag...
Svara ärligt, så lovar jag att det här är över strax.
-Ja. -Tack.
Ingen orsak.
-Ser du? -Okej.
Det värsta är att alla frågar vad som hände.
Jag vet inte vad som hände.
Allt var normalt. Plötsligt var han ihop med henne-
-och jag fick flytta in i den döda hockeytränarens hus.
-Hur dog tränaren? -Jag tror att han tog livet av sig...
...när hans far fokuserade på fel sak.
Förlåt. Jag är tillbaka. Det var väl inte på isen?
-Pappa... -Förlåt. Fortsätt.
-Det känns som om alla tittar på mig. -Nejdå. Han tittar inte på dig.
Jo, nu gjorde han det.
-Jag tappar greppet. Jag hatar det. -Du tappar inte greppet. Du är stark.
-Vad gör vi i buskarna? -Det är de där borta.
-De äter lunch här ibland. -Så du förföljer dem?
-Det gör inget. -De kysser aldrig ens varandra.
Titta på henne. Hon är ingen modelltyp, bara en vanlig tjej.
Det hade varit mer logiskt om hon varit speciell på nåt sätt.
Det som gör henne speciell kanske finns på insidan.
Hennes personlighet.
-Driver du med mig? -Förlåt.
Vad sysslar du med?
Jag är i buskarna. Jag är ur form.
Hör på här...
Det är nåt jag...
Titta på mig. Se på mig nu.
-Vad är det? -Fokusera på mig.
-Nej. -För jag har nåt viktigt...
Fan också.
Inte många kvinnor får vara med sin far medan de ser sin man hångla med nån.
Ja, vilken tur vi har.
-Varför kom du hit? -Jag visste att du skulle bli arg.
Nej. Katie?
Nej.
Nej, nej, nej!
Jag tittade inte på er.
Jag tittade på ett par bakom er som kysstes.
Ett heteropar.
Inte för att det spelar nån roll. Jag förtydligar bara.
Du behöver inte ta fram mobilen.
Jag drar nu.
Vi ses.
Där är han ju.
Du var grym idag. Jag älskar "Rooster"-böckerna.
-Jag har läst alla. -Tack.
Du är bikinisnubben.
Jag heter Tommy Newton.
Fan också. Jag glömde plånboken. Vad dumt.
-Ge mig det där. -Jaså?
-Jag betalar. -Vad sjyst.
Då tar jag lite chips också.
-Jag skojar. Jättesnällt. Tack. -Det är lugnt.
-Tack så mycket. -Inga problem. Varsågod. Njut av dem.
-Bonjour, mes amis. -Hej.
Jag sa hej på franska för du måste vara från Paris-
-där de låter barn dricka vin och bebisar röka cigaretter.
Men i USA ska man vara 21 för att köpa alkohol.
-Är du inte 21? -Inte än.
Okej, assistenten. Han hade glömt plånboken, sa han.
-Han erbjöd sig att köpa öl åt mig. -Skämtar du?
Den har man ju hört förr.
Han ger dig 20 dollar, du köper öl åt honom.
-Jag behöver inte 20 dollar. -Okej, storfräsaren.
Du kan ha ett annat motiv.
Vadå? En avsugning i gränden?
Va?
Nej. Jag tänkte att du kanske gör det för att han verkar vara sjyst.
Ja. Det låter vettigare.
Men nu har jag den här avsugningsgrejen i huvudet.
Antingen ska du suga av honom eller vice versa.
-Ingen ska suga av nån! -Jag kan inte släppa det nu.
-Det var bara en dum kommentar. -Nej.
Man säger inte så om man inte tänker på det.
-Jag håller med. -Jag håller inte med.
Jag håller verkligen inte med.
Tommy Newton? Lägg av.
Han gjorde inget, jag lurade honom.
Där hör du.
Okej.
Lämna kvar ölen och gå.
Tack för att du var sjyst.
Om så bara precis i slutet.
-Jag tar hand om de här. -Okej.
Håll dig borta från gränderna.
Okej.
Ja. Skit samma.
Helvete!
PAPPA
Hej. Förlåt för tidigare.
Ska du verkligen låta mig äta middag ensam?
Ring mig.
-Hej, Margaret. -Hej.
Katie?
Hej.
Jag rastar hunden.
Han kan bara skita just här, så...
Ursäkta mig.
-Hur är husets chardonnay? -Den smakar skit.
-Toppen. Ett glas chardonnay, tack. -Chardonnay?
Åh, hej. Vad gör du här?
-Köp en riktig drink. -Ursäkta?
Du kan sitta här själv. Eller göra mig sällskap och bli mer självdestruktiv.
-Okej. -En tequila blanco med is och lite lime.
-Javisst. Vi tar två. -Visst.
-Men får jag ta mer nötter? -Åt du hela skålen?
Det räcker med nötter.
-Jag förstår inte vad problemet är. -Hon har aldrig undervisat förut.
Du fixade ett jobb åt din vän.
-Det var snällt. -Tänk om hon suger och Walt sparkar henne?
I värsta fall går det hemskt: Hon skyller på dig-
-nåt går sönder djupt inom henne och hon skjuter dig i ansiktet.
Jag ska spöa dig.
Jag låtsades att det var för hennes skull. Hon hade skilt sig.
Jag sa: "Du behöver en förändring." Men det var för min skull.
Jag känner mig så isolerad.
Jag har varit här ett tag.
Några vänner fick inte fast tjänst och stack.
Jag har dejtat alla värda att dejta.
Och jag sa "jag älskar dig" en gång, men jag tog tillbaka det.
-Får man göra så? -Ja. Men de blir jättearga.
Har du nånsin varit omgiven av folk och ändå känt dig helt ensam?
Ja, i ungefär 25 år.
-Jag var gift. -Just det, ja.
-Med skolans mest hyllade student. -Ja, du skulle gilla henne.
Du skulle gilla Elizabeth.
När vi var gifta umgicks vi med en massa människor.
Och när vi separerade-
-sa exakt samma människor att vi aldrig passat ihop.
För att hon var för bra för mig.
Och länge kände jag att de hade rätt.
Hur länge?
Vad handlar det här om?
-Din nyckel är böjd. -Det är min husnyckel.
Den funkar inte alltid. Byt inte ämne.
För länge.
Jag kände så för länge.
-Ska jag hämta mer nötter? -Jättegärna.
Ursäkta? Kan vi få mer nötter?
-Vill ni ha dem varma? -Varma nötter?
De har inte ens pratat med varandra.
Archie är så feg att han inte ens kan se henne i ögonen och förklara sig.
Vet du vad jag vill göra?
Jag vill gå dit och säga: "Var en man, för tusan."
Jag tror du måste säga: "Var en man, för fan."
-Jag älskar dig. -Hoppas du får ett F.
-Vad var det där? -Lång historia.
Det kvittar, för om jag pratar med honom dödar Katie mig.
-Nej, hon skulle älska det. -Det tror jag inte.
Hon skulle ju inte medge det, förstås.
Hon skulle nog säga att hon blev arg på dig.
Du hade inte behövt följa mig hela vägen hem.
Men jag är glad att jag gjorde det. Det var kul.
-Godnatt. -Vill du komma in?
Vill du komma in?
Om två veckor flyttar min vän in här intill.
Jag älskar henne, men hon lägger sig alltid i.
Då är det nog slut med att knulla gästföreläsarna för mig.
Jag har aldrig gjort det här förut. Jag skojar bara.
-Jag vet. -Nej, det visste du inte.
Nej, det visste jag inte. Nej.
-Vet du hur gammal jag är? -Det är din turdag, farfar.
Dylan, du är vacker och rolig-
-och så smart att jag känner mig dummare än vanligt.
-Men det har varit en lång dag. -Det räcker nu.
Nej, jag menar bara att vi kanske kan stå här ute och prata en stund.
Jag vill inte prata med nån som precis nobbat mig.
Jag nobbade dig inte. Jag är bara obekväm av mig.
Det beror inte på dig. Det är sån jag är för det mesta... Alltid.
Så vi kanske kan ta nåt att dricka? Och liksom...
-...se vart det leder? -Okej.
Vill du komma in och ta nåt att dricka?
Jag borde nog inte göra det.
Va? Vad fan? Nu har du nobbat mig två gånger.
-Varför det? -Jag vet inte.
Jag gör mycket jag inte förstår.
-Godnatt. -Nej, vänta. Dylan?
-Kom igen... -Jaha, nyckeln.
-Den böjda nyckelns förbannelse. -Kom igen.
-Gör det inte så psykotiskt. -Snälla, gå bara.
Nej, jag är ingen gentleman om jag inte väntar på att du...
Okej.
Godnatt.
Ska jag inte köra dig?
-Nej, det går bra. -Okej.
-Varför måste du till tandläkaren? -För att jag skadade armen.
-Det var ett skämt. -Slappna av. Jag är tillbaka senare.
-Okej. En stor knuff för en stor flicka. -Ja. Vi ses.
-Håll blicken på vägen. -Uppfattat.
Tjena, polarn.
Hej, Greg. Jag hörde att du var här.
Kom.
Kan du ställa det på ett underlägg?
Du är visst den första professorn i ryska studier-
-som har fått Wallace-stipendiet.
-Du bryr dig inte om mitt stipendium. -Nej, det gör ingen.
Jo, mina vänner pratar mycket om det.
-Nämn en. -Du känner inte mina vänner.
-Nämn bara ett namn. -Kevin.
Jag slår vad om en miljon dollar att du inte kan säga Kevins efternamn.
-Jag vet varför du är här, Greg. -Du älskar Tjechov, eller hur?
Jag hade visst fel. Ja, jag gillar Tjechov lite grann.
Du har väl en dum förstautgåva av Tjechov som du är så stolt över?
Tolstoj. Första utgåvan av "Krig och fred" av Lev Tolstoj.
Ja, jag är stolt över den. Det är ett av de bästa litterära verken nånsin.
Varför bedrog du min dotter? Du verkar vilja älska med den boken.
Okej. Kan du komma till saken?
Nej, för jag trodde att du älskade Tjechov.
Och i morse läste jag på om honom som förberedelse för det här samtalet.
-Låtsas då att jag gillar Tjechov. -Okej, lyssna.
Eftersom du älskar Tjechov så mycket vet du uppenbarligen att han skrev:
"Ingen får bli förödmjukad." Jag har tänkt mycket på det.
Hur är det möjligt om du läste det först i morse?
-Är du detektiv? -Tja...
Herregud. Du måste för fan bete dig som en man, för tusan.
Katie har blivit förödmjukad och du är skyldig henne...
Jag älskar henne.
Det gör jag.
Så vad sysslar du med?
Jag...
Jag gick vilse.
Vi kom inte överens. Vi gled isär lite, och jag drog mig undan.
Sen dök Sunny upp och...
Jag behöver inte veta nåt om Sunny.
Jag tar gärna på mig skulden för det som hände mellan mig och Katie.
-Vilken hjälte du är. -Tack.
Och din vän Kevin finns inte på riktigt.
Både Katie och jag har saker vi måste jobba med.
Och jag vill göra det jobbet, Greg-
-för hon är det viktigaste som nånsin hänt mig.
Och jag tror att jag har sabbat det här, eller hur?
Ja. Du har sabbat det.
-Tar hon tillbaka mig, tror du? -Jag skulle inte det.
Men om du vill ta reda på det – var en man, för fan.
-Nu satte du den verkligen. -Jag behöver inte ditt godkännande.
Men tack.
Bobby Orr.
-Från Kitchener i Ontario. -Vem fan bryr sig?
Jag fattar inte att du pratade med Archie.
Jag blev lovad att du skulle älska det, så småningom.
Han vill träffa mig imorgon.
-Han tror sig ha hittat en väg tillbaka. -Okej. Det är väl bra?
Varför det? Har han slutat sätta på den där tjejen-
-och nu förväntas jag rusa hem och klä av mig?
Jag tvivlar allvarligt på att det är hans väg tillbaka.
Jag vet att du är arg. Jag har en fråga.
Älskar du honom fortfarande?
Fan.
Jag har aldrig berättat varför din mamma och jag skilde oss.
Hon bedrog dig.
Vad bra. Du har koll.
Nej.
Det jag ångrar mest är att jag inte kämpade för att behålla henne.
Om du älskar honom – var inte en fegis, som jag var.
Om jag går med på att träffa honom-
-slutar du då säga åt mig att göra saker jag inte vill?
Jag lovar.
-Och försök att vara snäll. -Herregud.
Du kommer att vilja säga hemska saker till honom.
-Han förtjänar det. -Ja.
Men vissa saker kan man inte ta tillbaka.
Och jag talar av erfarenhet.
Det var allt. Gå och träffa honom.
Försök att vara snäll. Det är allt.
Okej, jag ska gå.
Jag älskar dig.
Jag kommer förbi imorgon bitti efter att jag träffat Walt och säger adjö.
Pappa?
Vill du stanna och umgås?
Alltid.
Ja, det vill jag.
Okej.
15 minuter i 85 grader, minst tre gånger i veckan.
Ämnesomsättningen ökar, gifterna rensas ut-
-och det är bevisat att det minskar risken för demens med 53 procent.
Vilken tur du har. Du har päls som bevarar värmen.
Ja, jag känner mig tursam.
Jag är inte glad att du tackade nej till jobbet.
-Förlåt. Har det gått 15 minuter än? -90 sekunder, Greg.
Du kommer att älska kontrasten i kallbadet.
Jag längtar.
Jag är glad att det vänder för Archie och Katie.
-Det hade varit synd att säga upp henne. -Ursäkta?
Om det hade gått överstyr hade jag tvingats välja.
Han har fast anställning och Wallace-stipendiet.
Ingen bryr sig om det.
-Har du nånsin varit gift, Walt? -Jag är gift.
Jodi. Hon älskar att resa. Det gör inte jag.
Vi bor två månader ihop, två månader isär, sen upprepar vi det.
Hon är tillbaka om några veckor.
Jag längtar.
-Du har visst löst hur äktenskap funkar. -Det har jag.
Ja. Du har tur.
När man får sitt hjärta krossat är det...
Det är...
Strunt samma. Glöm det.
Vadå strunt samma? Nummer tre: "I bastun talar man klarspråk."
-Är den specialbeställd? -Jag gjorde den själv i ett snickeri.
-Snyggt. -Ja.
När man får hjärtat krossat-
-känns det som om nån skjutit en i ansiktet.
Det kvittar om det har gått fem år.
Man bara...
Det känns som om man aldrig kommer att återhämta sig.
Det får inte hända Katie.
Då så.
-Hej, Katie. -Jag tänker inte sitta ner.
Jag vet inte var ni haft sex, så jag går av och an.
-Okej. Jag vill säga... -Jag ville säga att först och främst...
Nej. Sätt dig! Jag anstränger mig för att inte flippa ur nu.
Att avbryta mig hjälper inte. Snälla, sitt ner och håll käften.
Tyvärr tänkte jag säga att du faktiskt borde börja.
Men det finns inget du kan säga som kan hjälpa mig att förstå-
-hur du kunde göra såhär mot mig.
Och du försökte inte ens förklara dig.
-Vad i helvete? -Jag försöker...
Det är så det gått till när man ser på tv att kvinnor-
-flippat ur och förgiftat sina män.
För jag har funderat på att döda dig.
Jag borde inte säga det högt ifall nåt skumt händer-
-och du dör, och sen säger nån annan i baren:
"Hon pratade om att döda sin man."
Men det här är ingen bar, så jag kan säga det. Jag skulle kunna mörda dig.
Herre min skapare.
Men pappa sa åt mig att vara snäll.
Jag vet bara inte hur jag blir det.
Jag älskar dig.
Och jag tror att vi kan ta oss igenom det här.
Okej.
Nu får du prata.
Det spelar ingen roll vad du säger. Säg bara nåt.
Hon gick inte till tandläkaren.
Lite roll spelar det. Rappakalja duger inte.
Sunny sa att hon skulle till tandläkaren.
-Men hon gick till läkaren. -Tandläkare är ju läkare.
Hon är gravid.
Jag fick precis reda på det.
Jag älskar dig, Katie.
Jag tänkte be dig ta mig tillbaka.
Jag skrev ett tal där jag förklarar allt, utan ursäkter.
-Det är jättebra. Du kan få höra det... -Ut.
Okej.
-Jag bor här. -Snälla, försvinn.
Jag älskar dig faktiskt, Katie.
-Dra åt helvete. -Hur mycket tid behöver du?
-Ut. -Okej.
-Älskar du kontrasten? -Nej!
-Du aktiverar det bruna fettet. -Brunt fett finns inte.
-Du menar inte det. -Jo.
Vi avslutar med att du går under ytan i fem sekunder.
Jag gillar det inte. Jag gillar det inte.
KRIG OCH FRED
Åh nej...
Fan också.
Fan! Nej! Nej.
Herregud, nej.
Hej, Beth. Jag vet att du sa att jag inte behövde hälsa på Katie-
-men jag gjorde det och jag är glad för det.
Och jag fryser verkligen.
Ring mig när du kan. Hejdå.
Herregud.
-Varför fick du mig att prata med honom? -Hej på er.
-Inte den killen. -Jag var med dig hela morgonen.
-Va? -Frun, avsugningskillen.
Hej.
Ni råkar inte veta nåt om den här branden?
Nej. Hon var med mig hela morgonen.
Nej, det var jag inte.
-Seriöst? -Motsägelsefulla uppgifter direkt, alltså.
Stanna här båda två. Jag ska hämta min penna.
Gå ingenstans.
Var är min penna?
-Vem har den? -Jag vet inte var din jävla penna är.
Attans!
Text: Martin Almskog