"Nästa morgon återvände Ginger till kanten och väntade"-
-"med höet gnisslande mellan tänderna."
"När hon höjde pistolen vägde hon sin tunga kroppsvikt"-
-"mot löftet om ett avslut."
Okej, så din berättelse var i Sylvia Plaths stil-
-och den handlade om...
-Självmordsbenägna hästar. -De var hästar.
Det förklarar så mycket.
Okej. Jag blev lite ställd, för Ginger hade ett skjutvapen-
-och Piper jobbade på resebyrån.
-Precis. -Toppen. Bra jobbat, Maya.
Tack för idag. Bra.
-Det var kul. -Bra skit, Grg.
-Är det min klocka, Spooner? -Ja.
Du gav den till mig när vi festade.
Och jag lärde dig att ställa in en cool ringsignal.
Aldrig i livet att jag gav dig klockan.
Det här är Spooners klocka, så jag ger den till Spooner nu.
Nu ska vi dricka öl!
-Ja! -Jag vill ändå ha tillbaka den.
-Har du sett Tommy idag? -Nej.
Tack.
Jag hatade inte lektionen idag, mr Russo.
Tack, Ronni. Vad snällt... Hon gick.
Hon har rätt. Du har en ny stil.
Jag sov åtta timmar i natt.
Var inte blyg. Du fick en omgång, eller gav nån en omgång.
Jag varken fick eller gav, jag sov bara.
-Fortsätt så, grabben. -Okej, Eva. Hejdå.
Rooster!
-Tommy? Du var inte på lektionen. -Förlåt, det var en nödsituation.
-Jaså? Vad hände? -Jag förväntade mig inte nån följdfråga.
-Lär dig att ljuga, unge man. -Okej.
Frun? Jag tänkte att du ville ha en varm choklad.
Är du galen? Vi är på jobbet. Det är som att ha en skylt med texten:
"Cristle fingerpullade mig."
-Var det ditt finger? -Greg? Gör oss sällskap.
Ta den. Säg att båda är dina.
Gå.
Båda är mina.
Okej. Snabb fråga om din tidigare maka.
Hur skulle du presentera Elizabeth?
Hon gillar inte när jag kallar henne mitt ex.
Men "min tidigare fru" låter som om jag dödat henne-
-så jag brukar bara säga Beth.
Fin podd. Jag menade hur jag ska presentera henne imorgon.
Vi planerar ceremonin för Elizabeth Stoddards studentcentrum.
Det ingår visst i mitt jobb.
Nästa punkt på listan. Anser du att Elizabeth-
-är ett obarmhärtigt aggressivt rovdjur-
-som inte skyr några medel för att få som hon vill?
Det kan inte stå på listan.
Han tror att hon är ute efter hans jobb.
-Hon skulle bli en bra college-rektor. -Hallå?
Nej, inte just här.
Hennes namn borde stå på studentcentrumet. Hon samlade in pengarna.
Men hennes gröna initiativ...
Nu släcks lamporna i alla akademiska byggnader automatiskt kl. 19.00.
Är vi kväkare, eller?
Gör de så?
Om Beth vill ha ditt jobb, vet jag inget om det.
Vi har inte haft kontakt sen vi skilde oss.
Gjorde hon det omöjligt att stå varandra nära?
Det var du som gjorde det omöjligt.
Vi kan väl skippa mikrouttrycksgrejen, tack.
Och om du måste veta: Ja.
Jag tror att Beth försökte hålla det civiliserat-
-så att vi kunde fortsätta umgås som en familj.
-Men jag klarade inte det. -Varför inte?
Av flera skäl.
-Nämn dem. -Han vill inte nämna dem.
Tala inte för Greg.
-Jag vill inte nämna dem. -Okej.
En avklarad.
-Oj, två muggar varm choklad. -Ja.
Vad döljer du?
Vad konstig hon är.
Varför släpade du hit den töntiga bilden hela vägen från Florida?
Jag vet inte. Jag blir glad av att titta på den.
Som konsthistoriker måste jag säga-
-att om du betalade mer än 10 dollar för den, blev du blåst.
Aj, då. Din mamma kommer i helgen.
Jag underhåller henne. Du behöver inte ens träffa henne.
Jag tänkte faktiskt-
-att det kunde vara kul om vi umgicks alla tre.
Jaså?
De senaste gångerna jag träffat er tillsammans sen separationen...
-...har det inte gått så bra. -Jag vet.
-Jag dömer inte. -Det borde du inte göra.
Du brände ner ditt hus. Jag sa bara elaka saker till mitt ex.
-Jag är nog redo. -Då borde du göra det.
Jag försöker komma på ett sätt att ta upp ämnet med din mamma.
Hur stavas "whazzup"?
Herregud, ge mig den.
Va? Kolla med mig innan du skickar nåt.
-Ja. -Ring inte.
Hej, mamma. Det är jag, från pappas telefon.
Jag tänkte att du borde bo hos honom i helgen.
Vad gör du? Nej...
Nej, jag vet.
Han är sån.
Nej. Rummet är inte ledigt. Gör det inte.
Lägg bara på.
Hon vill prata med dig. Var lugn.
-Whazzup? -Nej.
Hej. Ja.
Ja, jag kan nog sluta vara konstig.
Okej.
Inte om jag ser dig först. Det var... Nej.
Hejdå.
Whazzup?
Trots att Stalin och Lenin hade olika sätt att regera-
-fick de ändå ligga i samma grav.
Det är en udda duo-komedi jag skulle betala för att se.
Professor Bates? Har du tid?
Självklart. Vi skulle ändå precis avsluta.
Spokojnoj notji, allihop.
-Efter dig. -Tack.
Du måste sluta skicka äggplantsemojier.
Menar du auberginer?
Jag la inte ens till de små vattendropparna.
Jag är ju en gentleman.
-Vi ska aldrig ha sex igen. -Överenskommet.
För vi hade inte sex. Vi älskade.
Vad äckligt.
Men vad fan...
Den här skiten igen. De finns överallt. Vet du vem som gör det?
Nej, då hade jag tackat hen-
-för det är som ett tecken som säger åt mig att hålla mig borta.
Det enda positiva med att vi låg med varandra är att det gav mig klarsynthet.
Förlåt om det jag säger nu gör dig ledsen-
-men när vi hade sex kände jag ingenting.
Ja.
Jag har kommit över dig.
-Av med byxorna. -Okej. Bara mina?
Elizabeth Stoddard är filantrop-
-en pionjär inom företagsjämställdhet-
-och en framgångsrik vd, eller borde jag kanske säga vd-inna?
Min fru skrev det. Hon är inte här.
Vi är så glada att Beth kunde göra oss sällskap idag, och bara idag.
Utan vidare dröjsmål: Elizabeth Stoddard, 1989 års avgångsklass.
ELIZABETH STODDARDS STUDENTCENTRUM
Tack så mycket, rektor Mann, för de vänliga orden.
Och tack för att ni är här för att välkomna mig, antar jag-
-till mitt studentcentrum? Visst är det sjukt?
Jag trodde att mitt namn skulle vara större. Var klagar jag?
Jag hade glömt hur duktig hon är.
-Jag sitter bredvid dig. Ropa inte. -Det gör jag väl inte?
Tyst.
...och det är därför jag ser fram emot-
-att komma hit mycket oftare.
-Va? -Folk kan se dig.
Med det gröna initiativet är Ludlow på väg-
-att bli New Englands första campus med passiv solvärme.
Det är väldigt spännande.
Kom igen. Stäng av den.
-Jag väntar. -Det är din mobil.
Det är din mobil. Ta fram den.
-Fan också. Det är min mobil. -Ja.
Okej, jag har fixat det. Förlåt. En student ändrade min ringsignal.
Som jag sa, när vi övervägde...
-Åh nej... -Herregud!
Jag stängde av den.
-Toppen. -Kör hårt.
Det är så nostalgiskt att vara här.
Har du nånsin blivit hög och badat naken i Cabot-fontänen?
Va? Nej.
Inte jag heller.
Vi kanske kan göra det tillsammans som en familj.
Hej, Rooster! Läget?
Hej, svin...killen.
Be Spooner att ändra tillbaka min ringsignal.
Visst.
Är hans smeknamn Svinkillen?
Nej, det är mycket värre än så.
-Kallar studenterna dig Rooster? -Ja.
Vissa av dem tycker att jag liknar min karaktär.
Aldrig i livet. Det är ju skitkul.
-Så kul är det väl inte? -Mamma, håll i dig nu.
Pappa är rätt poppis här.
-Lägg av. -Jo, faktiskt.
Jag kom på honom med att skamvandra hem häromdagen.
-Va? Berätta allt. -Nej, vi ska inte prata om det.
-Hörde du att han inte förnekade det? -Och nu rodnar han.
Nej.
Jag ska lära ut yonisk modernism nu.
Jag ska träffa Walt så att han kan visa upp mig för styrelsen.
Vänta lite. Vi måste väl ha en rolig familjekväll?
Mitt schema är fullt.
Kom igen, mamma. Jag låter dig säga vilka frisyrer-
-som inte passar min ansiktsform.
-Inte bobfrisyr. Glöm aldrig det. -Visst.
Jag släpper inte förrän du säger ja.
-Okej, då. -Ja!
-Schyst. -Min reaktion var överdriven.
-Förlåt. -Okej, hejdå.
-Följer du mig till Walt? -Visst.
-Hej, Mo. -Du är hemma!
Av med skorna, prins Harry.
Det är väl ingen jävla dojo?
Hur var det? Jag vill veta allt.
"Big Apple." Jag har aldrig varit där.
Har du aldrig varit i New York? Det låter omöjligt.
Det där lät antisemitiskt.
Hur gick intervjuerna?
Just det, ja. Hur gick intervjuerna?
Pratade ni inte om det i bilen? Vad pratade ni om?
Vi pratade mest om hans bok.
-Men vet ni vad? Jag briljerade, tror jag. -Ja!
-Jag var i toppform. -Snyggt.
Jag var i toppform själv i helgen, när jag skrev.
Pratar vi redan om dig igen?
Det kallas ett samtal. Det flyter fram och tillbaka.
-Gör det? -Ja, det gör det.
Vill du hjälpa mig att packa upp?
"Packa upp" betyder "sex".
Jag hade nog fattat vinken ändå.
Jag har mottagningstid om 20 minuter, så...
Jag är strax tillbaka, okej?
Nej, jag...
-Visst, jag fattar. -Okej.
Har dina fötter vuxit sen du kom in?
Okej. Hejdå.
Jävla skor.
Hejdå.
Han blir borta minst en timme. Vi hinner lätt med-
-att byta lås och få bort honom ur våra liv.
-Snälla! -Jag skulle ändå se honom i skolan.
Kom hit.
-Han kan dra åt helvete. -Ja! Åt helvete med honom.
Ja!
Här kommer de ju.
-Elizabeth. -Sir.
-Kul att se dig. -Kul att se dig.
-Stig på. -Tack. Ursäkta mig.
Skriv under här först.
Okej.
Mr Russo? Innan ni går behöver jag er underskrift också.
Okej.
Milda makter.
En försäkran om att vara mer professionell på jobbet.
-Initialer här. -Här? På det här?
Och här.
-Tack. -Tack.
Dylan Shepard, dekan.
Dekan?
-Toppen. -Det är tillfälligt.
Om inte Riggs måste kopplas ur, eller nåt.
Det vore ju tragiskt.
Det är trevligt att se en kvinna i en maktposition på den här skolan.
Vore det inte toppen om en kvinna fick det här kontoret så småningom?
Absolut.
Elizabeth? Dylan får bli din eskort i eftermiddag.
Jag måste ta itu med vår hockeytränare som har problem med alkoholen.
Han har precis bytt till light-öl-
-vilket vi väljer att se som ett gott tecken.
Nån borde ändå hålla ett öga på honom. Inte jag.
-Greg... -Va?
...kan hjälpa till att coacha.
Han spelade hockey i farmarligan när vi träffades.
Nämen, så intressant.
För Greg sa till mig att han inte gillar hockey.
Jag sa att det inte är min grej.
Jag glömde lägga till "längre".
Förr gillade jag hockey, nu gör jag inte det.
-Jag såg ju dig på en match. -Din input behövs inte just nu.
Okej. Ja, jag borde ha sagt att jag gillar hockey-
-men det gjorde jag inte, för jag är lite introvert.
Och en lögnare.
Vi skulle definitivt uppskatta din hjälp.
Jag...
Du gjorde alltid såhär.
-Kom igen. -Sluta.
Okej. Jag hjälper till.
-Toppen. Avgjort. -Bra.
-Vi borde gå nu. -Då går vi.
Vi ses senare i mitt hus.
Vi ses sen, coach.
-Vad är det? -Jag ska gå och äta lunch.
-Klockan är bara halv elva. -Svek gör mig hungrig, Greg.
Då så.
FÖR KATIE
Vänta. Du där!
Halt!
Du!
Stoppa hen!
LETAR DU EFTER MIG?
KOM TILL MITT KONTOR.
Nej...
Nej, nej, nej.
Hej.
Jag heter Sunny.
Visst.
-Var det inte du som knullade min man? -Jo.
Jag ville be om ursäkt för det.
Nu har du gjort det. Problemet är löst.
Jag såg nog aldrig dig som en riktig person.
Vad bra, det kommer mer.
Du var ett abstrakt koncept från en annan tid i Archies liv.
Han har uppenbarligen fortfarande känslor för dig.
Det är oundvikligt.
Du är säkert osäker på vad du känner för honom.
Jag vet bara att jag sabbade ditt liv och förstörde mina egna planer.
Och jag har bara mig själv att skylla.
Du borde även skylla på honom lite grann.
Det gör jag.
Tack för att du tog dig tid.
Hur mår du?
Jag menar, med hela...
Hur mår du?
Än så länge är jag mest rädd.
Men vi får se.
Vad fan?
Jag ville inte att Ludlow Review skulle bli digital. Börja trycka den igen.
Du är dekan. Bejaka din maktposition.
Ostbricka! Här kommer den!
Självklart finns det mer nötter än ost.
Hans kost består främst av nötter.
Jag gillar nötter, men även varm choklad.
-Hur orkade du båda? -Det blev för mycket.
Det är för mycket socker. Du kommer att bli sjuk.
Hörni?
Är ni...? Var det ni två?
-Vadå? -Nej.
Tydligen hade han ett engångsligg, så...
Det var inte jag. Jag dejtar nån. Han är toppen, men tråkig.
Och dålig på att kyssas. Jag hatar honom. Men vänta, vem ligger du med?
Vet ni vad? Om man tar ett kex som är stort nog-
-får man plats med en bit ost, ett fikon och en nöt.
Attans. Katie är upprörd. Hon vill att jag kommer dit.
-Ni kan prata när hon kommer hit. -Jag tror inte att hon kommer.
Okej, vänta lite nu.
Nu tar vi det lugnt.
Kan du sms:a tillbaka att hon har lovat att komma hit-
-och att Dylan längtar efter att spela spel?
Är det här en spelkväll? Jag hatar spel.
Ta det lugnt, snälla.
Kan vi bara ta det lugnt?
-Alla är lugna, okej? -Okej.
När han får en idé, och det inte går precis som han tänkt sig...
-...börjar han flippa ut. -Jag flippar inte ut.
Det där är inte din vanliga röst.
Och när han börjar prata långsamt är det kört.
-Och jag skulle uppskatta... -Det är kört.
-...om ni två inte... -Nu gör han det.
...gaddade ihop er mot mig.
-Jag blir så rädd. -Sluta.
-Det är otäckt. -Sluta, snälla.
Okej.
Jag vill bara säga att jag är glad att han hittade dig.
Som vän, alltså. När vi var gifta hade han två vänner.
Jag hade bara en mot slutet, för du låg med den andra.
Beth, vill du... Vill du ha ett fikon?
Jag vill inte ha det.
Jag uppskattar att du tar dig tid, Walt, men hettan är outhärdlig.
Det ska vara obekvämt.
Vi gör svåra saker för att bli starkare.
Titta bara på de där magmusklerna.
Gör du några hundra situps om dagen, eller?
Nej. Jag gillar inte motion, faktiskt.
Jag motstår lusten att slå till dig just nu.
Du, den här "För Katie"-grejen...
-Hur gick Sunnys intervjuer? -Hon sa att de gick bra, tror jag.
Och du ställde inga följdfrågor, eller?
Hon är så lyckligt lottad. För att förtydliga:
Du är alltså upprörd för att nån klottrat på din kära lilla bil igen?
Nej, det var min skrivtavla den här gången.
Nån försöker provocera dig. Det kommer att rinna ut i sanden.
Det fortsätter bara om du blåser liv i det.
Och du kommer att frestas att göra det.
-För du är en svag, fåfäng man. -Du? Jag är inte svag.
Fall inte för frestelsen.
Okej.
Äter du bröd?
Pasta också, ja.
Jag gillar lasagne just nu, men jag tackar aldrig nej till gnocchi.
Risotto, ravioli...
Ut! Försvinn, bara.
Lägg av, Elizabeth.
-Vi drev ju bara med varandra. -Va?
Du drev med mig, jag drev med dig.
Det är jag: herr Driv.
Om du vill vara arg på mig för alltid, var det.
Men vi hade det inte bra när jag sabbade det. Jag tar på mig det.
Och det känns hemskt att du var så ensam.
Men jag har ett bra liv och en karriär.
Jag ville inte offra det-
-så att vi kunde stirra varandra i ögonen hela tiden.
Jag beklagar att du var min bästa vän.
-Lägg av. Gör inte så. -Fan också. Nej, nej, nej.
-Jag ville inte älta det här. -Varför gör vi det, då?
Jag vet inte om vi kan sluta med det.
Jag försöker verkligen hitta rätt, så att du och jag kan vara vänner.
Och det gick ganska bra tills för tio minuter sen.
Ge mig en chans till. Kom igen.
Jag tycker att vi bryter här och accepterar att vi gjorde vårt bästa.
Jag ska träffa Katie.
Pappa stöttar inte mina sånglektioner.
-Vet du vad jag har för potential? -Det kan bli en karriär.
Det var änglalikt.
-Hej. Kan vi prata på mitt kontor? -Ja, självklart.
Nej, jag pratade inte med dig...
-Gina. -Gina. Nej, jag pratade med Liv.
Med mig? Visst, jag kommer strax... Genast.
Kan du passa min väska?
Ja, självklart.
Varför har jag skuldkänslor för att jag låg med min egen man?
Jag kanske inte är den bästa personen att fråga, för jag gjorde ju som Archie.
Säg bara vad jag ska göra.
Det är inte min... De känslomässiga sakerna är Gregs bord.
Ja, jag vet. Du är pappan, han är mamman.
Jag känner mig inte bekväm med att prata om mitt sexliv med mrs Doubtfire.
-Han skulle avsky det smeknamnet. -Skojar du?
Han älskar den filmen.
Och alla andra filmer med en man utklädd till kvinna.
-"The Birdcage – Lånta fjädrar". -Ja.
Jag har liksom alltid gjort vad som än gör mig lycklig.
Det funkar inte alltid för mig, men det är mest för att jag är självisk.
-Du? -Jag vet.
-Nähä? -Jag vet, det är chockerande.
Men saken är den, kära du, att du har ett gott hjärta.
Du kanske faktiskt kan lyckas med det.
Hur lät det? Som nåt en mamma skulle säga?
Jag ska fråga pappa.
Okej, skit samma. Gör det.
Vet du varför jag bad dig komma hit, Liv?
Ja, jag tror det.
Det du har gjort på sistone har gjort mig tokig.
Jag blev faktiskt...
-Jag blev avrådd från det här. -Nejdå.
-Jag dejtade min musiklärare. -Ja...
-Jag kan vara diskret. -Vad sa du?
Ja.
Förlåt. Det förbannade gröna initiativet.
Men du får inte berätta det här för Gina.
Det ska jag göra.
Nej, nej, nej!
Nej, nej, nej. Det där var inte alls vad jag menade.
Det skulle jag aldrig göra med dig. Inte för att du inte är fin... Fan också.
Okej. Kan du bara gå, är du snäll?
-Blandade signaler. -Nej, inte alls.
Mina signaler var glasklara.
Jag jobbar bara över.
-Putin... -Ja, han är bäst.
Nja...
-Godkväll. -Godkväll.
FÖR KATIE
Åttan!
Varenda jävla byte...
Fjantar!
Kom igen. Ta det från början.
Jag har hela dagen på mig!
Hej.
Den var tjock.
Hej, coach.
Greg Russo. Walt bad mig komma förbi.
-Jag vet inte om... -Ja, ta det lugnt.
Jag heter Jake.
Jag vet varför du är här. Välkommen.
Jag är helt förändrad.
Jag tränar och går på möten – hela rasket.
Toppen.
Jag uppskattar ditt stöd.
-Det är bara kul att hjälpa till. -Tror du att jag kan hålla mig nykter?
Jag... Vi har ju precis...
-Om svaret är nej, säg det bara. -Nejdå, du fixar det säkert.
Tack.
Jag är 100 procent hoppfull.
Tack för det. Jag har haft en tuff dag. Min son kom på mig i garaget igår.
-Jag runkade och lyssnade på Aerosmith. -Okej.
Har du nånsin sett på din son att han ser dig som en nolla?
-Nej. Jag har en dotter. -Tro mig.
-Hon tycker säkert att du är en nolla. -Visst.
Okej, nog om mina demoner. Gå och värm upp.
-Sen kan du hoppa in. -Okej.
Det här blir nog kul.
Det här är coach Russo! Uppför er, för fan!
Hej, coach.
-Heja! -Ja, kom igen, pappa!
-Åk baklänges! -Ja!
-Där är han. Han är tillbaka.
Se upp!
-Oj! -Herregud.
Det där var illa.
Det gick bra.
Jag önskar nästan att nån sagt åt dig att släppa det.
Va? Jag försökte, Walt. Men sen såg jag hennes rosa skor...
Prata inte om vad hon hade på sig.
-Vad smart. -Kan vi skynda på det här?
Joanie och jag har gjort popcorn. Vi ser på första säsongen av "Pachinko".
Hon låter mig inte sätta på undertexterna, så jag fattar inte ett jota.
Walt? Nu fokuserar vi.
Som dekan tycker jag inte att professor Bates har gjort fel.
Ja. Ser du? Kvinnor som hjälper kvinnor – och män.
-Nej. -Nej.
Men att lamporna släcks i de akademiska byggnaderna är ett problem.
Jag tycker att vi ska pausa det gröna initiativet-
-tills vi tagit fram de bästa rutinerna. Kanske ett år eller två.
Vad intressant. Då kan du ju trycka Ludlow Review igen.
Snyggt. Jag har väntat på det här.
Låtsas inte att du förutsåg det.
Ser du vad han gör?
Nej. Förlåt, jag tänkte fortfarande på det som hände mig.
Kvinnan har redan sagt att det var ett missförstånd.
Ett stort missförstånd, ja.
Jag skulle aldrig ligga med en student.
Inte en av mina studenter, alltså.
Aldrig i livet.
Jag och Sunny brukar påpeka skillnaden.
Jag är väldigt tydlig med det. Hon är ju doktorand.
Hon är mer som en jämlike.
Jag ska nog gå nu.
-Får jag det? -Ja, snälla.
Visst.
Hur ser det ut?
Din skitstövel.
-Visst ser det bättre ut nu? -Nej.
-Jag hämtar vin. Vill du ha? -Jag kan ta ett glas.
-Okej. -Visst.
Kan jag få ett sugrör till vinet också? Tack.
-Hur mår hon? -Hon kommer att hämta sig.
Tror jag, i alla fall.
Hon kallade dig mrs Doubtfire.
Herregud. Jag älskar det.
Hallå?
Katie?
Hur går det med mitt vin?
För helvete, mamma.
Förlåt.
-Hon är nog världens bästa dotter. -Jag säger inte emot.
Jag saknar henne.
Vi firar thanksgiving om ett par veckor.
Du får gärna komma om du vill.
Vet du vad...
Tog du ner den här för att jag klagade? Vad sorgligt.
-Behåll den om du älskar den. -Nej.
Mamma? Han tar med sig den överallt.
Herregud.
Det är när vi var i Italien.
Jag har på mig hatten.
Varför har du kvar den?
Jag vet inte.
Jag antar att den gör mig glad.
Hallå?
Vem vill ha vin?
Vet ni vad? Jag ska upp tidigt imorgon.
Ja, visst.
-Jag måste gå. -Jag med.
-Godnatt, mamma. -Godnatt.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
Sov gott.
Godnatt.
Förlåt.
Jag trodde att du var...
-Jag visste inte att du fortfarande... -Ingen fara. Det är på gång.
Skilsmässor är svåra, som du vet.
Men du gör det på rätt sätt.
Att bryta upp direkt.
Ja.
-Du behöver inte stanna här. -Det är lugnt.
Du blev till precis efter att bilden togs.
Herregud.
Det är sant.
Det här kunde blivit ett fint ögonblick.
Översättning: Martin Almskog