Здравейте. - Здравей.
Извинявайте, че закъснях.
Няма проблем. Заповядай.
Поръчах ти лате.
Благодаря. - Още не са го донесли.
Как дойде дотук? - Какво?
Как е дошла дотук? - Не знам защо съм толкова нервен.
Може би защото те е срам,
че не вярваш, че мога да си живея живота.
Това трябва да е. - Все пак не мисля, че съм виновна.
Баща ти ме помоли да си задействам връзките и аз го направих.
Нали трябваше да поемем отговорността заедно?
Ти го каза. Аз просто исках да закуся.
Скъпа, много мислех за поведението си.
Лесно е да се каже, че е защото те обичам, което наистина е така.
Много те обичам.
Тя го знае. Продължавай нататък.
Но не е заради това.
Живях няколко години във Флорида, където се самосъжалявах.
Така си е.
Аз...
Чувствах се изгубен и малко самотен.
И знаех, че трябва да направя всичко по силите си,
за да не позволя това да се случи с теб.
И съжалявам за това.
Какво мислиш?
Почти не слушах, но звучеше искрено.
Той пак направи както обикновено. Кара те да го съжаляваш,
за да се чувстваш виновна, че си му ядосана.
Не правя така. - Правиш.
След няколко дни си тръгваш. Слава богу.
Можеше да не казваш "слава богу".
Исках да го кажа. - Добре.
Защото животът си е мой. - Добре.
Искам да обещаеш, че няма да се месиш в него, каквото и да направя.
Добре. - Преди да обещаеш...
Няма значение какво ще направя. Може да стана наркоманка.
Чувала съм, че е забавно и ставаш организиран.
Значи нищо не мога да кажа, дори да ти изпадат зъбите?
Добре, вземай наркотици.
Наслаждавай се на живота. - Здравей, Греъм! Идвам след малко.
Поръчай си кафе за моя сметка.
Ще си поръчам и бекон. - Каквото искаш.
Имаш среща по време на семейната ни криза ли?
По дяволите! Помогнахме на детето си твърде много. Всичко ще е наред.
Здравей.
Защо си мислел, че сте добра двойка?
Не съм, но тя е толкова секси, че се обърках.
Да. Аз ли не знам?
Днес ще има ли лекция, или просто ще си седим така?
Не, съжалявам.
Надявам се да ви е харесал краткият ни преглед на историята на Русия.
Някои не са сигурни. Виждам и каменни лица.
Разбирам. Направих всичко възможно.
Знам, че днес всичко руско се отрича и порицава,
но говорихме за някои доста интересни личности.
Кажете ми кои са ви любимите руски лидери.
Петър Велики. - Петър Велики.
Значителни промени в областта на образованието, науката и културата.
Наистина велик човек. Много добре. Някой друг?
Сталин. - Интересно.
Екзекутирал е милиони, но това си е характерно за него, Джина.
Благодаря. - Вече ми знае името.
Така е. - Малка кучка.
Знаете ли кого аз харесвам най-много? Михаил Горбачов.
Винаги се сещам за него по това време,
защото той подаде оставка на Коледа през 1991 г.
Много хора помнят Горбачов заради гласността и перестройката,
но знаете ли какво ми харесва най-много в него?
Той беше първият руски лидер, който постави съпругата си на преден план.
Критиците му твърдяха, че я обича повече от страната си.
Когато тя почина, той издаде албум, озаглавен "Песни за Раиса".
В него има невероятни песни. Трябва да го чуете.
Всички си мислеха,
че Горбачов е искал да разруши Съветския съюз,
но аз не мисля, че е така.
Да, той е знаел, че са необходими промени.
Но смятам, че е искал Съюзът да оцелее.
Плачете ли?
Не.
Приятна почивка на всички. Довиждане.
РУСТЪР
КОЛЕЖ "ЛЪДЛОУ"
Вижте,
ако читателите се привържат към героите, те ще продължат да четат.
Ето един пример: снощи гледах телевизия
и пуснаха филма "Животът е прекрасен".
Толкова обичам Джордж Бейли,
че изгледах целия филм.
Какъв е този филм? - Шегуваш ли се?
"Всеки път като звънне камбана, ангел получава крила."
Да не е религиозен филм? Ако е така, не, благодаря.
Не, по принцип не е религиозен.
Коледен филм е. И донякъде е религиозен.
Като звънне камбана, ангел получава крила?
Да. - Ами ако си в камбанария?
Тогава ще има много ангели.
Не, има само един ангел, който се казва Кларънс.
Кларънс? От Библията ли е? - Май от Посланието до коринтяните.
Измисляте ли си? Защото религията не е безопасна тема.
Не. Наистина има такъв филм и щях да ви го дам за домашно,
но това е последният ни час.
Затова трябва да ви кажа,
че преди да дойда тук, никога не съм си мислел...
Съжалявам. След две минути имам изпит по химия.
Да, вървете. Приятна почивка на всички.
И продължавайте да пишете.
Томи.
Ще ме съсипеш. - Знам.
Трябва да я довършиш. - Знам.
Окончателният вариант на главата. Само това ми трябва да те пусна.
Само като я докосна, и те пускам.
Пиша като луд. Искам да се получи добре.
Ще ви я предам до края на деня.
Идеално.
Също така имам голяма новина. Издържах всички останали изпити.
Браво на теб. - Издържах и изпита по статистика.
Така ли? - Да.
Каква оценка получи? - Най-секси оценка на всички времена - 69.
Ела тук.
Три плюс. - Гордея се с теб.
Това са глупости.
Преподавателят ми по макроикономика ми написа петица.
Досега не съм получавала ниска оценка. Какво е усещането?
Майната ти.
Бизнес ли учиш?
След три месеца той за първи път ме пита нещо за живота ми.
Извинявай.
На Мо ли се извини? Добре ли си? Да не би да умираш?
Не, просто не спах особено добре.
Забрави да включиш нощната лампа ли?
Просто имам много неща на главата.
Отивам на лекции.
Мо, не се притеснявай за петицата.
Аз също не съм получавал толкова ниска оценка,
но сигурно така се чувстваш повече като обикновен човек.
Върна се. - Пак си е същият.
Няма нищо лошо в това да си посредствена, Мо.
Защо въздишаш? - Нищо, просто...
Ти ще отидеш в Уисконсин с херцога на пуловерите
и никога вече няма да живеем заедно.
Не знам как ще се оправям без теб.
Хайде, ела тук.
Всичко ще бъде наред. - Няма как да го знаеш.
Да го направим. - Добре.
Може ли да те целуна?
Мразя да ме питаш за това. Много е неудобно. Просто го направи.
Не мисля, че Кейти ми е простила напълно.
Бащи и дъщери.
Трябваше да видиш лицето на баща ми,
когато му казах, че искам да стана поетеса.
Мисля, че мога да го имитирам. - Направи го.
Поетеса, така ли? Супер.
Всички сте едни и същи.
Здравейте. - Здравей.
Готов съм. Надявам се да ви хареса. - Чудесно.
Аз също се надявам.
Не ми спестявайте нищо този път. - Разбира се.
Вие сте най-добрият!
Съжалявам. Спокойно.
Бил ли е някога в библиотека? - Доколкото знам, само веднъж.
Това момче те боготвори.
Така е. Както и много други студенти.
Всички са разочаровани, че си тръгваш, и това е доста неприятно.
Мисля, че преувеличаваш, но благодаря. Всички ще се оправят.
Аз няма да се оправя, Грег.
Казах ти, че нямам много приятели тук.
Много се радвам, че не спахме заедно.
Често ми го казват.
Не, след секс започвам да се държа странно.
Няма значение дали е било добре или зле,
винаги ги карам да си мислят, че малко ги мразя.
И накрая спирам да им говоря.
Но ми харесва да си говоря с теб и ще бъде жалко, ако трябва да спрем.
Нали имаш телефон?
Супер. - Идеално.
По дяволите. - Какво?
Получих предварително копие на новата си книга, което искам да ти подаря,
защото за първи път главният герой е жена.
Дай ми я. - Чакай малко.
Тя не е за Рустър и не знаех как ще направят корицата.
И...
Добре. Ето я.
Грег, тя няма глава.
Не се е побрала на корицата.
Рони. - Какво?
Ела да видиш. - Не.
Няма нищо. Няма нужда да идваш.
Какво има? - Грег има нова книга.
Виждате ли други жени в тази библиотека с такова тяло?
Не знам и няма да тръгна да проверявам.
Доволна ли си от себе си? - Да.
Какво ще правите през ваканцията?
Лили ще дойде при мен в Ню Йорк след Коледа
и ще отидем на изложбата на Дюшан.
Звучи чудесно. - Ще отидем на дискотека
и ще се напием. Не знам. Съжалявам.
Но ще се престорите, че е заради изложбата на Дюшан.
Може да не ни остане време.
Не знам кой е Дюшан, така че... - Ти си ми асистентка.
Добре. - Трябва да дойдете в Ню Йорк.
Ще бъде весело. - Много бих искала,
но ще ходя в Лондон с Арчи.
Добре. - Разбирам.
Трябва да свикна да го казвам на глас.
Искам хората, които ме обичат, да не останат разочаровани.
Съжалявам. - Ние ви обичаме.
Дайте ни още един шанс.
Добре. Пак се събирам с Арчи.
Не! - Ти си перверзница!
Изобщо не е смешно. - Много е смешно.
Грег, решението ти да ни напуснеш е ужасно.
Аз ще остана ректор на този колеж,
докато Кристъл не изнесе трупа ми от този кабинет.
Няма да го правя. - Ще го правиш.
Ще повикам някого. - Така е. Той е доста едър.
Грег, много съм ти ядосана.
Защо? - Ти много вдигна летвата за мъжете.
Джейк ме покани на кафе.
Той е добър човек, но си има проблеми.
И е далеч над тази летва.
Чудесно. - Мил е с мен и ми харесва прическата му.
Има хубава прическа.
Понякога когато ме погледне, не знам дали се е замислил,
или иска да ме убие.
Но е вълнуващо.
Чук-чук.
Извинявайте. Не искам да развалям момента.
Ти винаги разваляш всичко.
Добре.
Днес ще трябва да поема няколко куршума,
затова направо ще извадя този от пистолета
и метафорично ще го схрускам.
Хората те мразят точно заради тези неща.
Грег, мисля, че трябва да се сдобрим с теб.
И защо? - Ами...
Тя не може да се върне при този задник.
Не мога да повярвам, че дъщеря ни иска да се събере
с красивия си съпруг, с когото обича да прави секс.
Не може ли поне веднъж в живота си да сме на едно мнение?
На едно мнение сме.
Мисля, че Арчи е арогантен боклук, винаги съм го мислила.
Трябва да й кажем да не го прави.
Ти не беше ли на онази закуска, на която ме накара да отида?
Не ми пука. Ще й се обадя.
Какво правиш? - Спасявам те от самия теб.
Дай ми телефона. - Не.
Дай ми телефона, Бет. - Не.
Не. Сега е в дупето ми.
Можеш да го вземеш, ако искаш, но знам, че това изобщо не ти харесва.
Бет, стига. - Добре.
Направи онова, което й обеща да не правиш.
Защото иначе тя няма да ти проговори
и ще имам с кого да отида на ски по Коледа.
Искаш ли да се напием? - Винаги.
Доста обезпокоително е.
Майка ми много се вълнува за тази Коледа.
Ще отидем само за пет дни
и тя иска три партита за украсяване на елхата.
Прекалено е. Ще ме изпратиш ли до вкъщи, красавецо?
Трябва да поговорим.
Седни. - Защо не ме гледаш?
По принцип аз така правя. - Моля те.
Ще остана права, докато не ми кажеш какво става.
Ти си прекрасна жена, Съни. - Знам.
И ще станеш чудесна майка.
Запомни ми думите, ще бъда най-добрият баща за Робин.
Не се казва Робин.
Още съм женен за Кейти
и смятам, че бракът ни трябва да продължи.
Не искам да го чувам. Спри.
Съжалявам.
Леле!
Знаех, че може да се случи, просто не мислех, че ще ме нарани.
Обикновено нищо не ме наранява. - Ти си човек.
Все още говоря. Боже, колко обичаш собствения си глас.
Проблемът е, че и аз го обичам.
Това е грешка.
Да.
Избираш грешния път.
Добре, вземам се в ръце. Това е.
Ако не очаквахме дете, сигурно щях да ти кажа да се разкараш,
да ти спукам гумите и да продължа напред,
но утре заминавам за Уисконсин
и ако искаш да дойдеш с мен, ела в апартамента до осем.
Няма да дойда, скъпа. - Значи ти губиш.
И ще съжаляваш.
Виното свърши, затова ще продължим с бърбън,
което според мен е разумно и отговорно.
Пия само домашна ракия. Защо имаш това?
Залових го и сега е мой, както повелява традицията на викингите.
Вътре не мирише добре.
Ами... - Извинявай, Блюи.
Свиква се с миризмата. Понякога го нося тук.
Толкова ми се подиграваше заради привързаността ми към този колеж,
а сега и ти го обичаш.
Извини се.
Съжалявам. Наистина го обичам.
Защо си тръгваш тогава?
Защото ограничавам свободата на дъщеря си.
Трябва да спреш да живееш за другите.
Аз например правя онова, което ме прави най-щастлива.
Всички го знаят.
Трябва да го правя малко по-рядко,
но ти трябва да го правиш повече.
Опитвам се.
Искаш ли малко бърбън в чашата ти за вино?
Аз ще си лягам вече. - Добре.
Трябва да направя едно нещо, преди да си тръгна.
От доста време мисля за това.
Чакай. - Какво...
Куката е още тук. Добре, ето я.
Това е от списанието "Форчън". Само тази снимка успях да намеря.
Ще я пазя завинаги.
Лека нощ. - Лека нощ.
Не докосвай телефона.
Не гарантирам нищо, след като си тръгнеш.
Само кажи и ще остана още малко. - Добре съм. Всичко е наред.
Сигурен ли си? - Да, добре съм.
Сигурен ли си? - Да.
Сигурен ли си? - Недей.
Добре, съжалявам. - Не го прави.
Малко се поувлякох с това, че се държим като мама и татко.
Беше хубаво.
Отне ми много време да те забравя, Бет.
Тогава недей да се отнасяш толкова строго към Кейти,
защото тя в момента има същия проблем.
Да не би да се правиш, че искаш да ми дадеш урок?
Стига. Никога не знам какво правя.
Аз също. - Знам.
Томи, прочетох домашното ти. Прекрасно е.
Не трябва да ти го казвам, но ще го кажа.
Ти се справи най-добре от всички.
Това е страхотно.
Искам да ви питам кое ви хареса най-много, но не искам да нахалствам.
Трябва да ме питаш.
Кое ви хареса най-много? - Главният ти герой Бун.
Фразата, че се облича така, сякаш не му пука, а всъщност му пука.
Веднага разбрах кой е този човек.
Да, точно така.
Но когато вижда снимката си като малък, всичко се обръща.
Всичко се променя. - Така се създава добър герой.
Дълбоко в себе си той знае кой е и кой иска да бъде.
Трябва му само едно нещо, за да се събуди.
Баща ми предложи да спим в къщата за гости,
но мисля, че трябва да отидем на хотел.
Така ще можем да си починем. Ще бъде много хубаво.
Имаш малко спанак между зъбите.
Събра ли си багажа вече? - Още е там.
Да.
Така по-добре ли е? - Не.
А сега?
Не мога да бъда с теб.
Какво искаш да кажеш?
Имал съм много индивидуални срещи с учители.
Тази е първата, която ми хареса. - Радвам се.
Довечера съм на работа.
Отбийте се да се сбогуваме. Ще ви открадна малко картофки.
Спунър и другите ще дойдат ли? - Те вече заминаха за ваканцията.
Добре, ще мина тогава.
Ще се видим. - Добре.
Кейти, ето те къде си.
Добре че ме намери.
Не може да кажеш такова нещо и да избягаш.
Трябва да поговорим. - Не.
Трябва. - Не трябва.
Вече не искам да бъда с теб.
Защото имах спанак между зъбите ли?
За мен винаги ще имаш спанак между зъбите, метафорично казано.
Това, което се случва в момента с теб, е лудост.
Тогава ще те приема обратно.
Кейти, спри.
Аз те обичам.
Аз съм просто момче, което стои пред теб
със сърце в ръката си.
Боже! Чуваш ли се изобщо? - Добре, обясни ми.
Независимо какъв искам да бъдеш, ти винаги ще си останеш същия.
Това лошо ли е? - Стига.
Сигурно си даваш сметка, че не си най-страхотният човек на света.
А може би не. Добре.
Всъщност се радвам, че се събрахме отново,
макар и само за 36 часа,
защото когато изборът беше мой, всичко ми стана ясно.
Говорих с приятелките си
и се притеснявах, че ще се разочароват от мен, защото се събрахме пак.
Всички, които познавам и обичам, щяха да се разочароват.
Роско нямаше.
Да, защото Роско е куче. Прав си.
Но не става дума за тяхното разочарование.
Истината е, че аз бях разочарована от самата себе си.
Защото ти не ми трябваш, за да се чувствам специална.
Не знам дали си го чувал, но аз съм рок звезда.
Заради теб саботирах живота с майката на детето си.
Извинявай.
Ако трябва да бъдем честни, ти започна всичко това.
Знаеш ли какво? Не.
Арчи Бейтс.
Наистина се надявам да бъдеш щастлив.
Мисля, че точно така ще бъде.
Искам развод.
Но не е спешно. Знам каква е лудница по празниците.
Ще се разберем.
Здравей, Дилън.
Оставих ти коледен подарък пред вратата.
Не забравяй да го нахраниш.
Щях да те питам дали ще дойдеш при Арт с мен,
но в къщата ти не свети, сигурно си заспала вече.
Ще се отбия сутринта да се сбогувам. Чао.
Животът е прекрасен, кучко!
Казах ти, че хората те обичат.
Не знам какво да кажа.
Спунър, защо си гол до кръста? - Защото съм ангел.
С Джордж направихме крилете.
Така и не сте гледали филма, нали? - Не сме.
Дайте му бира. - Да, давай, Грег.
Наздраве.
Съни? - Трябва да ти взема ключа.
Съни! - Съни?
Съни, той дойде! Слава богу, той успя.
По дяволите, забравих, че ние с Фред я качихме на по-ранен полет.
Какво? - Тя замина преди няколко часа.
Най-сетне е свободна.
Изглеждаш тъжен. Искаш мама ли?
Не?
Тогава заключи на излизане.
Аз трябва да тръгвам.
ДЕЛИКАТЕСИТЕ НА АРТ
Следва продължение.
Не искам! - Рони иска да каже нещо.
Хареса ми.
Рони, съжалявам. Сигурно ти е било трудно.
Наистина ми беше трудно. Благодаря.
Искам да ви благодаря за горещия шоколад.
Благодаря ти, Дарън. Благодаря ти, Марта.
Здравей, Сюзън. - Здравей.
Как си? - Ето те.
Много добре ухаеш. - Добре.
Приятелката на майка ми Шарън ти е голяма почитателка.
Обожава книгите ти и не вярва, че те познавам.
Искаш ли да направим кратко видео за нея?
Защо не?! - Майната ти, Шарън!
Шарън, здравей. - Няма да ми казваш кого познавам. Виж.
Здравей. Как си? - Виж.
Добре, стига толкова.
Още веднъж.
Сбогом.
Веднъж завинаги. - Веднъж завинаги.
Сбогом наистина. - Добре.
Чао.
Рустър. - Здравей.
Искам да ви благодаря за всичко.
Вие ми променихте живота.
Ти сам си го променил.
Освен това натрупахме голяма сметка, а аз нямам никакви пари.
Няма проблем. Аз ще се погрижа. - Наистина ли? Благодаря.
Каза, че ще плати всичко. Поръчвайте още.
Искаш ли да кажеш нещо, преди да започнат да се разотиват?
Не, не искам. - Добре.
Чуйте всички, Грег много иска да ви каже нещо.
Благодаря, Дилън.
Добре.
Това е голяма изненада.
Много ви благодаря, че дойдохте.
Имам голям късмет...
Имам най-прекрасната дъщеря на света.
О, боже! - Ето я. Това е Кейти.
Те ме познават. - Тя е най-добрата.
Аз си изкарвам хляба с писане на истории.
И съм много добър на бира понг.
Така си е. - Най-добрият.
Някои от вас сигурно не знаят,
но съм доста тромав и неуверен човек.
Какво? - Знаем.
И никъде не съм се чувствал на мястото си.
Но вие ме накарахте да почувствам, че мястото ми е тук.
И ви благодаря за това.
Никога няма да го забравя.
Това е най-добрият ми приятел.
Ела тук.
"ДЕЛИКАТЕСИТЕ НА АРТ"
Сложих край.
Този път завинаги.
Добре.
Това си е твоят живот. Трябва да правиш каквото искаш.
Давай. - Да!
Благодаря!
Толкова съм щастлив!
Извинявай. Добре ли си? - Да.
Наистина ли? - Наистина.
Добре.
Толкова е красиво! - Да.
Този град ще ми липсва.
Няма нужда да си тръгваш заради мен.
Какво?
Не искам да ми се обаждаш всеки ден от Флорида с тъжния си глас.
"Здравей, Кейти."
Това е ужасяващо точно казано.
Аз просто...
Не искам да усложнявам живота ти още повече тук.
Но ти ще го правиш където и да се намираш.
Права си.
Здравей, Грег. Чакай малко.
Недей да издаваш такива звуци по телефона.
Знаеш, че обичам да издавам звуци. Какво мога да направя за теб?
Какво ще кажеш, ако искам да се върна следващия семестър?
Тъпо ли ще бъде? - Не.
Ще зарадваш много хора тук.
Освен това можем да си направим един последен купон заедно.
Какво искаш да кажеш?
Дадоха работата ми на бившата ти жена. Тя ще е новият ректор на "Лъдлоу".
Греъм ми каза преди малко.
Ще влезе в длъжност от дригия семестър.
Аз не...
Добре ли си?
Нека ти кажа нещо.
Вечерта е прекрасна, Грег, и аз ще й се насладя.
Весела Коледа, приятелю.
Весела Коледа, Уолт.
Превод: Денис Шепелев