"Да се гмуркаш или не".
Какъв удар!
Катеря се като коза!
Прави го с лекота.
Страхотно отскачане.
Последният е запъртък!
- Какво има? - Поясът пате го няма.
- Имаш плувки. - Не го търся за плуване.
За чаеното парти на езерото.
Ще има повече чай за нас.
Какво следва?
Състезание по гмуркане.
Страхотна идея! Хайде!
- Пати, твой ред е. - Да, така е.
Чакам да се успокои водата.
Тя не помръдва.
Предпазливостта не е излишна.
В този ред на мисли, онова не е ли дъждовен облак?
Не те припирам, но почти изсъхнах.
Странен стил на гмуркане.
Бомбата е най-добрият.
Вече изобщо не съм сух.
Страхотна бомба направи.
Хубаво реши да не засрамиш всички с по-добро гмуркане.
Ами да. Исках да дам шанс на друг да блесне.
Какво му харесват на гмуркането?
Снупи, велико гмуркане! Ще ме научиш ли?
Приемам го за "да". Кога започваме тренировките?
Утре сутрин? Ясно, треньоре!
Не съм специалист, но гмуркането не е ли нещо,
което се прави във вода?
Не че се оплаквам, но стоим така от половин час.
Не очаквах да има толкова математика.
Започва се.
Не мога и това си е. Не го приемай като треньорски провал.
Всичко наред ли е? Изглеждаш унила.
Дали плуването няма да те ободри?
А може би пак да ни смаеш с елегантно гмуркане?
Не издържам повече! Какво му харесват на гмуркането?
Просто влизаш във водата с главата надолу.
И кое му е приятното?
Явно трябва да обясня. Всичко започна миналото лято.
С татко отидохме у братовчедите ми. Имат басейн в двора.
Тате, виж как се гмуркам!
Но не се гмурнах.
Пльоснах се по корем. Не само лицето ми пламна.
Цяло лято ми викаха Розово шкембе.
Оттогава дори да ми се иска,
не мога да се насиля да скоча.
Спокойно, Пати, всеки има някакви страхове.
Моят е от крем карамел.
Знам, че е вкусен, но нямам доверие на храна, която се друса.
Мен ме е страх да се къпя, откакто видях паяк до душа.
Боя се, че ме смятат за много чаровна.
Ами какво, истински страх е.
А мен ме е страх от... Май от всичко.
Аз много пъти съм се провалял,
но понякога е още по-лошо да се откажеш.
Дори да те е страх, опитай!
- Ще успееш! Ти можеш! - Скачай!
Ментовата Пати!
Успях!
Ето го пояса ми!
"Бива ли те за скаут?".
Общуване.
За да стане скаут, бийгълът трябва да усвои невербалното общуване,
тоест да се изразява без думи.
- Чарли, кучето ти ни маха от острова. - Така ли?
Здрасти, Снупи!
"Морзът е един от начините за невербално общуване.
С помощта на точки и тирета чрез този код се пишат писма.
Точка, точка, точка, тире, тире, тире, точка, точка, точка.
Ти си знаел морзовата азбука!
Чувал съм за нея.
- Майко мила! - Но пък прави хубаво светлинно шоу.
Снупи, не те разбираме.
"Друг начин да общуваш безсловесно е чрез семафор.
Общуване от разстояние чрез флагчета."
Някакво съчетание ли изпълнява?
"Ако друго не успее, остава познатата игра "Шаради".
"Шаради"! Две думи.
Първа дума. Ям?
Вечеря?
Втора дума.
Ръчен часовник? Време!
Време е за вечеря и иска да го приберем от острова!
Защо просто не каза?
Да седна ли при теб?
Какво четеш?
"Бийгълът скаут се чувства добре
сред тишината и спокойствието на природата."
Чуваш ли нещо?
"Сплотени от дъжда".
Още преди да завали, не ми харесваше да съм на лагер.
В дъждовен ден може да измайсториш нещо, дори свое слънце.
Няма да ми стигнат жълтите пастели.
Изразих се образно.
Слънцето, което ще направя, ще е поставка за моливи.
С думите си зле, дано те бива в ръцете.
Сали, да си направим гривни за приятелство?
Може! Тъкмо да не мисля за дъжда!
Приятелство е, когато трима души правят заедно поставки за моливи.
Както искате.
Но когато моливите ви се затъркалят по масата, да не ми плачете.
"Значка за строител се дава,
ако скаутът направи заслон с подръчни средства."
Със златна или с червена връв?
- И с двете. - Чудесна идея!
- Какво? - Нищо, просто плетените са по-хубави.
Май си права.
Проблем ли има?
- И мъниста ли слагаш? - Не трябва ли?
Не, всичко е наред. Предполагам.
- Какво? - Плетката ти е хлабава.
Гривните за приятелство трябва да са стегнати.
Според мен трябва да са свободни и пъстри.
Ясно. Има всякакви видове.
Предполагам.
"Заслонът не е просто скривалище в лошо време,
а повод за гордост за смелия бийгъл скаут."
- Дишаш ми във врата. - Проверявам да не сбъркаш някъде.
Как няма, като ми дишаш във врата?
Още мъниста? Не издържам.
Да не би да правим колиета? Поне сложи малко брокат.
Ако разбираше от приятелство, щеше да знаеш, че не се слага.
Той цапа, а това не е приятелско.
Поне няма да съсипя моята гривничка.
- Щом не харесваш моята, направи си сама. - Ами добре!
- Аз дали да не... - Сядай!
Лайнъс, би ли казал на Сали, с която не говоря, да ми подаде ножиците?
Лайнъс, би ли казал на Наоми, с която аз не говоря,
че в нейната страна има ножици?
Лайнъс, би ли казал на Сали, с която не говоря...
- Да си разменим местата? - Не!
Ето.
И още една гривничка за истински приятел.
Ето какво сполетя Лайнъс заради мънистата ти!
Не виждаше добре, защото твоят брокат го заслепи!
Не издържам повече!
Няма правилен или грешен начин да изплетеш гривна.
Нито плетенето е нещо, с което да изпитвате приятелството си.
Остана ми една гривничка.
Но най-добре да я изхвърля на боклука.
Защо да я хабиш? Хубава е.
И твоята, чудесно си наредила мънистата.
Ако я искаш, твоя е.
Някой да е чувал за зелен моливник?
Не бих сложила молив в това недоразумение!
И аз!
"Значката не се дава за заслона, а за съвместната работа.
В крайна сметка, това е смисълът да си скаут."
- Най-сетне на свобода! - Лайнъс, дръж!
Гадост.
ПО КОМИКСА НА ЧАРЛС М. ШУЛЦ
Превод на субтитрите Анна Делчева
ОБИЧАМЕ ТЕ, СПАРКИ.