NUSERS SOMMERLEJR
"At tage eller ikke tage springet."
Sikket skud!
Se, jeg er en majestætisk bjergged!
Hun får det til at se så let ud.
Du er da virkelig i hoptastisk form, hr.
Den, der kommer sidst i vandet, er en sløv padde!
- Hvad er der galt, Nina? - Jeg kan ikke finde min flydeand.
Du har allerede badevinger på.
Jeg skal ikke svømme med den. Den skal være med til mit teselskab.
Men så er der bare mere te til os.
Hvad skal vi nu lave?
Hvem kan lave det sejeste udspring?
- Superidé! - Ja.
Det gør vi!
- Så er det din tur, Rikke Rask. - Heh. Det er det også.
- Jeg venter på, vandet bliver roligere. - Jeg synes, det ser ret roligt ud.
Man kan aldrig være for forsigtig. Og apropos. Ligner det der ikke en tordensky?
Altså ikke for noget, men jeg er næsten allerede helt tør.
Det var da et mærkeligt udspring.
Alle ved, vandbomber er de sejeste.
Tja... nu er jeg helt sikkert ikke tør længere.
Det var noget af en vandbombe, hr.
Det var pænt af dig ikke at blære dig og lave et sejere udspring end dem.
Ja. De andre skulle have chancen for at vise, hvad de duer til. Forstår du?
Hvad er det også, der er så sejt ved udspring?
Manner, sikket udspring, Nuser! Kan du mon lære mig at gøre det?
Det tolker jeg som et ja! Hvornår begynder vi så, træner?
I morgen tidlig. Forstået, træner.
Nu er jeg ikke ekspert, men...
plejer udspring...
normalt ikke...
at ske i vandet?
Det er ikke for at kritisere. Men nu har vi stået sådan her i en halv time.
Jeg havde ikke regnet med al den matematik.
Så er det nu.
Jeg kan bare ikke, Nuser.
Jeg håber ikke, du tror, det har noget at gøre med dine trænerevner.
Er der noget i vejen, hr?
Du ser ikke rigtig ud til at være i hopla i dag.
Måske kan en svømmetur hjælpe på humøret?
Måske kan du vise os et af dine elegante udspring fra platformen.
Det er bare for meget!
Hvad er det, der er så særligt ved udspring?
Det er bare en måde at gå i vandet på med hovedet nedad.
Hvorfor er det lige så sjovt?
Måske skal jeg forklare det.
Det hele begyndte sidste sommer.
Min far og jeg besøgte mine fætre og kusiner.
De havde en pool ude i haven.
Hey, far, se mit udspring!
Men det blev ikke et ordentligt udspring.
Det blev en maveplasker.
Det var ikke kun i ansigtet, jeg blev helt rød.
Resten af sommeren kaldte alle mine venner mig... Spegepølsemavsen.
Og selvom jeg efter dengang har haft lyst til at lave udspring,
så har jeg bare ikke kunnet få mig selv til det.
Det er da okay, Rikke Rask. Vi er alle sammen bange for noget.
Jeg er bange for buddinger.
Jeg ved godt, de er lækre, men jeg stoler ikke på mad, der blævrer.
Jeg har været bange for at bruge lejrens bruser, siden jeg så en edderkop i den.
Jeg er bange for, folk synes, jeg er for charmerende og vidunderlig.
Hvad? Det er en rigtig frygt!
Jeg er bange for...
Tja... mere eller mindre alt.
Og tro mig! Hvis nogen kender til skuffelser, er det mig.
Men nogle gange kan det føles endnu værre at give helt op.
Så lad ikke frygten forhindre dig i at prøve.
- Du kan godt! - Du klarer det, hr!
- Kom, Rikke! - Bare hop i!
- Ja. - Rikke Rask!
Jeg gjorde det!
Hey! Der har vi jo min flydeand!
BEAGLESPEJDERHÅNDBOGEN
"Kan du klare dig som beaglespejder? Kommunikation."
"Hvis man vil være beaglespejder,
skal man kunne mestre kunsten at kommunikere nonverbalt
og altså kunne udtrykke sig uden brug af ord."
Din hund står og vinker til os fra øen der, Søren Brun.
Gør han?
Hej, Nuser!
"En måde at kommunikere nonverbalt på er ved hjælp af morsekode.
En kodeform, hvor man bruger korte prikker og lange streger til at danne bogstaver."
Prik, prik, prik. Streg, streg, streg. Prik, prik, prik.
Jeg vidste ikke, du kendte morsealfabetet, Franklin.
Tja... Jeg kender til det.
Jeg græmmes.
Nå, men i det mindste får vi lidt af et lysshow.
Nuser! Vi forstår det altså ikke!
"En anden form for nonverbal kommunikation er med signalflag.
Her bruger man flag til at kommunikere over lang afstand."
Er det rytmisk gymnastik, han har gang i dér?
"Hvis alt slår fejl... kan man prøve med en god gang gæt og grimasser."
Uh, gæt og grimasser! To ord.
Det første ord: Spise?
Middag?
Det andet ord.
Armbåndsur? Åh, tid!
Det er middagstid, og han vil have, vi får ham væk fra øen der.
Det kunne du da bare have sagt!
Må jeg sætte mig hos dig, Nuser?
Hvad er det, du læser?
"En beaglespejder føler sig mest hjemme i naturen...
i fredfyldte omgivelser under åben himmel.
Hørte du også det?
"Når venskaber knyttes."
Og jeg, der syntes, det var stygt at være på sommerlejr, før det begyndte at regne.
På en regnvejrsdag har man chancen for at være kreativ og lave sit eget solskin.
Det tror jeg altså ikke, jeg har nok gule farvekridt til.
Jeg mente det billedligt.
I dette tilfælde er det solskin, jeg har tænkt mig at lave, en blyantholder.
Jeg håber, du er bedre til ler end metaforer.
Du, Nina. Skal vi ikke lave venskabsarmbånd?
Jo, bare jeg slipper for at tænke på regnen.
Hvis I spørger mig,
er der ikke noget mere venskabsagtigt, end når tre børn laver blyantholdere sammen.
Okay. Men når jeres blyanter begynder at rulle frem og tilbage på bordet her,
vil jeg ikke høre nogen brok.
"En beaglespejder modtager byggetegnet,
når man har bygget et læsted ved hjælp af materialer fundet i naturen."
Hvad synes du? Guldsnor eller rød?
- Begge to. - God idé!
Hvad er der?
Det er pænere, når man højreknytter, end når man venstreknytter.
Det har du nok ret i.
Er der noget i vejen, Nina?
Kommer du perler på det?
Må jeg ikke?
Jo, jo. Det er fint nok.
Tror jeg da.
Hvad?
Du knytter ikke snorene stramt nok.
Venskabsarmbånd bør være stramme og ubrydelige.
Nå, men jeg synes, venskabsarmbånd burde være fleksible og farverige.
Nå, okay. Ja, det kan man jo også. Hvis det da er det, man vil.
"Et velbygget læsted er mere end et sted, hvor man beskytter sig mod elementerne.
For beaglespejderen er det en lejlighed til at vise sin kunnen."
Du ånder mig i nakken.
Jeg vil være sikker på, du gør det rigtigt.
Hvordan skal jeg kunne det, mens du ånder mig i nakken?
Flere perler? Det er bare for meget!
Er det halskæder, vi sidder og laver? Du kan i det mindste bruge lidt glimmer.
Hvis du vidste noget om venskaber,
ville du også vide, at man aldrig kommer glimmer på et armbånd.
Fordi det griser! Det er ikke venskabsagtigt.
I det mindste ødelægger jeg da ikke mit venskabsarmbånd.
Fint. Hvis du ikke kan lide mit armbånd, kan du lave et til dig selv.
Ja, fint!
- Måske skulle jeg... - Sæt dig!
Thomas, vil du bede Nina, som jeg ikke taler med, om at give mig saksen?
Thomas. Vil du fortælle Naomi, som jeg ikke taler med,
at saksen ligger ovre på hendes side.
Thomas. Vil du fortælle Nina, som jeg ikke taler med, at jeg ikke...?
- Er der nogen her, der vil bytte plads? - Nej!
Så, værsgo.
Og her er der endnu et armbånd til en rigtig ven.
Se, hvad dine perlearmbånd fik stakkels Thomas til at gøre.
Den rullede ned, fordi han ikke kunne se den, fordi din glimmer havde blindet ham.
Det er bare for meget!
Der er ingen rigtig eller forkert måde at lave venskabsarmbånd.
Og det er helt sikkert ikke værd at sætte et rigtig venskab på spil for.
Jeg har et enkelt armbånd tilbage.
Men jeg kan lige så godt smide det i skraldespanden.
Det, synes jeg, ville være synd. Det er et pænt armbånd.
Det er dit også. Det ser faktisk fint ud med de perler der.
Du må godt få det, hvis du da vil.
Har du nogen sinde hørt om en grøn blyantholder?
Jeg ville aldrig komme min blyant i noget så smagløst.
Helt enig.
"Selv om byggetegnet handler om kunnen og beskyttelse,
handler det mest om at arbejde sammen.
Og det er til syvende og sidst det vigtigste, en beaglespejder skal kunne."
Endelig fri!
Hey, Thomas! Grib!
Pokkers!
BASERET PÅ "RADISERNE" AF CHARLES M. SCHULZ
Tekster af: Martin Speich
DUBBING BROTHERS
TAK, SPARKY. DU ER ALTID I VORES HJERTER.