RESSUN KESÄLEIRI
"Sukeltaako vai ei sukeltaa?"
Mikä laukaus!
Olen majesteettinen lumivuohi.
Hänelle se on niin helppoa.
Todellista pomppuruutta, pomo.
Viimeinen uimalautalla on mätämuna.
Mikä hätänä, Salli? - Ankkauimarengas on hukassa.
Sinullahan on kellukkeet.
En tarvitse sitä uimiseen vaan järvenrannan teekutsuille.
Jääpä meille enemmän teetä.
Mitä seuraavaksi?
Kuka hyppää parhaiten?
Hyvä idea! - Mennään.
Sinun vuorosi, Piparminttu-Pipsa. - Niin on.
Odotan, että vesi tyyntyy.
Näyttää aika tyyneltä.
Koskaan ei voi olla liian varovainen. Näyttääkö tuo sinusta myrskypilveltä?
En halua hoputtaa, mutta tässä ehtii kuivua.
Outo valinta uimahypyksi.
Kaikkihan pommeja rakastavat.
No, nyt en ainakaan ole enää kuiva.
Aikamoinen pommi, pomo.
Teit kivasti, kun et lyönyt muita laudalta uimahypyissä.
Niin. Täytyy antaa toisillekin tilaisuus loistaa, vai mitä?
Mitä hienoa hyppimisessä on?
Mahtava hyppy, Ressu. Voisitko opettaa sen minulle?
Opetat siis. Milloin aloitetaan, valmentaja?
Heti huomisaamuna. Selvä.
En ole asiantuntija, mutta
eikö uimahyppyihin
yleensä
liity vesi?
En tarkoita arvostella, mutta olemme seisseet näin jo puoli tuntia.
En odottanut näin paljoa matikkaa.
Se on menoa nyt.
En pysty siihen, Ressu.
Ethän pidä tätä valmennustaitosi mittarina?
Oletko kunnossa, pomo? Ihan kuin pomppupuhti olisi poissa.
Kenties uiminen piristäisi.
Voisit vaikka väläyttää jonkin elegantin uimahyppysi.
En jaksa! Mikä hyppäämisessä on niin ihmeellistä?
Se on vain veteen menemistä päällään.
Miksi se on niin hauskaa?
Minäpä selitän. Kaikki alkoi viime kesänä.
Menin isän kanssa serkuilleni. Heillä oli takapihallaan uima-allas.
Katso, isä! Minä hyppään.
Vaan hyppypä meni pieleen.
Lätsähdin mahalleni. Naamani ei ollut ainoa, mikä punoitti.
Koko loppukesän minua kutsuttiin Punamahaksi.
En ole sen jälkeen pystynyt hyppäämään, vaikka haluaisinkin.
Ei se mitään, Pipsa. Kaikilla on jokin pelko.
Pelkään vanukasta.
Se maistuu hyvältä, mutta en luota ruokaan, joka hyllyy.
Olen pelännyt leirin suihkua nähtyäni siellä hämähäkin.
Pelkään, että minua pidetään liian viehkeänä.
Mitä? Se on todellinen pelko.
Minä pelkään
lähinnä kaikkea.
Usko pois, olen kokenut koko joukon pettymyksiä,
mutta luovuttaminen voi tuntua vielä pahemmalta.
Älä anna pelon estää sinua.
Hyppää! - Pystyt siihen, pomo.
Anna mennä! - Piparminttu-Pipsa!
Tein sen!
Hei! Tuollahan se uimarenkaani on!
"Onko sinusta Ressun partioon?
Viestintä."
"Ressun partiolaisen on hallittava sanaton viestintä
ja itsensä ilmaiseminen sanoitta."
Koirasi vilkuttaa saarella, Jaska Jokunen. - Vilkuttaako?
Hei, Ressu!
"Yksi sanattoman viestinnän muoto on morsetus.
Siinä aakkoset muodostetaan pisteillä ja viivoilla."
Piste, piste, piste. Viiva, viiva, viiva. Piste, piste, piste.
Ai, osaat morseaakkoset, Sami.
No siis, olen kuullut niistä.
Hyvä tavaton.
Ainakin hieno valoshow, jos ei muuta.
Ressu, me emme ymmärrä!
"Toinen sanattoman viestinnän muoto on lippuviittoilu,
viestiminen välimatkan päähän lipuilla."
Onko tuo rytmivoimistelua?
"Jos ei muu auta,
aina voi esittää pantomiimin."
Pantomiimi! Kaksi sanaa.
Ensimmäinen sana. Syödä.
Ai iltaruoka?
Toinen sana.
Rannekello. Ai, aika.
On iltaruoan aika, ja se haluaa, että se haetaan saarelta!
Mikset heti sanonut?
RESSUN PARTION KÄSIKIRJA
Saanko liittyä seuraasi?
Mitä sinä luet?
"Ressun partiolainen on eniten kotonaan ulkoilmassa
luonnon rauhassa ja hiljaisuudessa."
Kuuletko tuon?
"Sadesään ystävät."
Ja minä kun luulin, että leirillä on mälsää ennen sadettakin.
Sadepäivänä voi askarrella ja tehdä itselleen paisteen.
Siihen ei ole tarpeeksi keltaista väriä. - Puhuin kuvaannollisesti.
Tässä tapauksessa paisteeni tulee olemaan kynäteline.
Kai askartelet paremmin kuin keksit kielikuvia?
Salli, tehdäänkö ystävyysrannekkeet? - Mitä vain, jotta sade unohtuu.
Se vasta on ystävyyttä, kun kolme ihmistä väkertää kynätelineitä.
Hyvä on, mutta kun kynänne pyörivät pöydällä valtoimenaan,
älkää minulle valittako.
"Rakentajamerkin saa partiolainen,
joka rakentaa majoitteen luonnon materiaaleista."
Kullanvärinen vai punainen naru?
Molemmat! - Loistoidea.
Mitä nyt?
Perussolmut näyttävät vain paremmilta kuin käänteiset.
Olet oikeassa.
Mitä nyt?
Laitatko siihen helmiä? - Onko se väärin?
Ei, se on ihan hyvä, kai.
Mitä?
Solmusi eivät ole tarpeeksi tiukkoja. Ystävyysrannekkeen kuuluu olla tiukka.
Minusta taas sen kuuluu olla joustava ja värikäs.
Niin. No, meitä on joka lähtöön, näköjään.
"Kunnollinen majoite on muutakin kuin sääsuoja.
Se on pelottomien Ressun partiolaisten ylpeys."
Höngit niskaani. - Varmistan vain, että teet sen oikein.
Miten se onnistuu, jos höngit niskaani?
Lisää helmiäkö? En kestä.
Mitä olemme tekemässä? Kaulanauhojako? Laita edes vähän hilettä.
Jos tietäisit ystävyydestä mitään, et lisäisi nauhaan hilettä.
Se on sotkuista. Mitä ystävyyttä se on?
En ainakaan pilaa minun ystävyysrannekettani.
Selvä. Ellet pidä rannekkeestani, tee oma. - Niin minä teenkin!
Ehkä minun pitäisi... - Istu!
Eppu, voisitko pyytää Sallia, jolle pidän mykkäkoulua,
ojentamaan sakset?
Eppu, voisitko sanoa Nellille, jolle pidän mykkäkoulua,
että sakset ovat hänen vieressään?
Eppu, sanoisitko Sallille, jolle pidän mykkäkoulua, että...
Haluaako joku vaihtaa paikkaa? - Ei!
Kas noin.
Ja tässä vielä yksi ranneke tosiystävälle.
Katso, mitä helmirannekkeesi tekivät Epulle.
Pikemminkin kaikki se hile häikäisi hänen silmänsä.
En kestä tätä!
Ei ole oikeaa tai väärää tapaa tehdä ystävyysranneke.
Eikä sen takia kannata laittaa ystävyyttä koetukselle.
Minulla on vielä yksi ranneke.
Mutta voinhan heittää sen roskiinkin.
Se olisi sääli. Se on tosi kiva.
Niin on sinunkin. Helmikoristelu on taitavasti tehty.
Ota tämä, jos haluat.
Vihreä kynäteline. Oikeasti!
En ikinä käyttäisi moista tekelettä. - En minäkään.
"Rakentajamerkissä tärkeintä on ennen kaikkea yhteistyö.
Siitä Ressun partiolaisena olemisessa on pohjimmiltaan kyse."
Viimeinkin vapaa!
Eppu, ota kiinni!
Pahus.
PERUSTUU CHARLES M. SCHULZIN "TENAVAT"-SARJAKUVAAN
Suomennos: Marianne Tenetz
Tekstitystuotanto: DUBBING BROTHERS
KIITOS, KIPINÄ. AINA SYDÄMISSÄMME.