ТАБІР СНУПІ
«Пірнати чи не пірнати».
Який удар.
Я велична гірська коза.
Їй так легко дається.
Яка небувала стрибучість, сер.
Хто останній допливе до платформи, той тухле яйце.
Що таке, Саллі?
Не можу знайти своєї качечки.
У тебе ж є нарукавники.
Не для плавання.
А для пляжного чаювання.
Нам буде більше чаю.
Що робимо тепер?
Гляньмо, хто найглибше пірне.
- Чудово. - Так!
Я за!
Твоя черга, Патті.
Ага.
Чекаю, поки вода заспокоїться.
Та вона наче спокійна.
Обережність ніколи не зайва.
До речі, ота хмара не здається тобі грозовою?
Не хочу тебе підганяти, але я скоро висохну.
Дивний вибір для пірнання.
Усі знають, що бомбочка – чудовий вибір.
Ну, я більше не сухий.
Дуже гарна бомбочка, сер.
Дуже гарно, що ви не спробували втерти всім носа в пірнанні.
Що ж,
я хотіла дати іншим змогу себе показати.
Що такого особливого в пірнанні?
Дуже гарно пірнув, Снупі.
Навчиш і мене так?
Вважатиму за «так».
Коли почнемо, тренере?
Завтра вранці. Зрозуміла, тренере.
Можливо, я не в курсі...
але хіба пірнають...
зазвичай...
не у воді?
Не хочу критикувати,
але ми стоїмо так уже пів години.
Не чекала, що буде стільки математики.
Ну от.
Снупі, я не можу.
Ти ж не сприймеш це за образу твоїх тренерських навичок?
Сер, усе гаразд?
Здається, ви втратили свою стрибучість.
Може, плавання підніме вам настрій?
Покажете нам свій вишуканий стрибок з платформи.
Я не витримую!
Чому всі так люблять пірнання?
Це ж просто стрибок догори дриґом у воду.
Що в цьому веселого?
Я поясню.
Усе почалося того літа.
Ми з татом були в моїх кузенів.
У них у дворі є басейн.
Тату, дивись, як я пірнаю.
Але я не пірнула.
Я гепнулася на живіт.
Того дня почервоніло не лише моє обличчя.
Ціле літо всі звали мене Рожевим пузом.
Відтоді, навіть якщо дуже захочу,
не можу змусити себе пірнути.
Усе гаразд, М'ятна Патті. Кожен чогось боїться.
Мене лякає заварний крем.
Знаю, він смачний, але не довіряю драглистій їжі.
Я боюся ходити в душ у таборі, відколи побачив там павука.
Я боюся, що люди вважатимуть мене надто чарівною.
Що? Це реальний страх.
Я боюся...
та, по суті, всього.
Повір, я зазнав чимало розчарувань,
але здаватися – це часом навіть гірше.
Не дай страху тебе зупинити.
- Ти зумієш. - Так, сер.
- Стрибай. - Не бійся.
- Ура! - М'ятна Патті!
Я зуміла!
А от і моя качечка.
ПОСІБНИК БІГЛЯ-СКАУТА
«Стати біглем-скаутом».
Спілкування.
Щоб стати біглем-скаутом,
потрібно опанувати мистецтво невербальної комунікації
і самовираження без слів».
Чарлі Браун, твій пес махає нам з острова.
Справді?
Привіт, Снупі!
«Одна з форм невербальної комунікації – азбука Морзе.
Це шифр, який складається з крапок і тире для позначення літер».
Крапка, крапка, крапка. Тире, тире, тире. Крапка, крапка, крапка.
Не думав, що ти знаєш азбуку Морзе.
Ну, я знаю, що така існує.
От лихо.
З іншого боку, непогане світлове шоу.
Снупі, ми не розуміємо!
«Ще одна форма невербальної комунікації – семафор.
Спілкування на відстані за допомогою прапорців».
Це що, художня гімнастика?
«Коли нічого не діє...
лишається стара добра "показуха"».
«Показуха». Два слова.
Перше слово. Їсти?
Вечеря?
Друге слово.
Годинник? О, час.
Скоро вечеря, і його треба забрати з острова!
Чому зразу не сказав?
Можна до тебе, Снупі?
Що читаєш?
«Бігль-скаут почувається на природі як удома,
серед тиші й спокою відкритих просторів».
Ти це чуєш?
«Друзі в негоді».
А я думала, що до дощу в таборі було нудно.
Дощ – це можливість зайнятися рукоділлям і самому осяяти собі день.
Мені не вистачить жовтих олівців.
Я говорив образно.
Наприклад, мій день осяє підставка для олівців.
Може, в рукоділлі ти вправніший, ніж у метафорах.
Саллі. Зробимо браслети дружби?
Я на все згодна, щоб забути про дощ.
Як на мене,
найкращий символ дружби – разом ліпити підставку для олівців.
Ну гаразд.
Та коли ваші олівці котитимуться туди-сюди по столу,
не нарікайте.
«Значок будівельника вручають скауту,
який змайструє прихисток з підручних матеріалів».
Що скажеш? Золотистий чи червоний?
- Обидва! - Чудова думка.
Що таке?
Прямі вузли мають кращий вигляд, ніж зворотні.
Мабуть, твоя правда.
Усе нормально?
Ти вплітаєш намистинки?
А не треба?
Ні. Усе нормально,
мабуть.
Що?
Ти погано затягуєш.
Браслети дружби мають бути міцні й надійні.
Я вважаю, що браслети дружби мають бути гнучкі й барвисті.
Ясно. Ну, всі ми різні.
Мабуть.
«Добрий прихисток – це не просто місце
для втечі від стихій.
Це справжня гордість безстрашного бігля-скаута».
Ти дихаєш мені в потилицю.
Я стежу, щоб ти плела правильно.
Як мені плести, коли ти дихаєш мені в потилицю?
Ще намистини?
Я не витримую.
Ми що, намиста плетемо? Додай хоч трохи блискіток.
Якби ти щось знала про дружбу,
то не додавала б блискіток.
Усе розмажеться. Що це за дружба така?
Принаймні я не псую браслет дружби.
Добре. Не подобається мій – плети собі сама.
Так і зроблю.
- Мабуть, я... - Сядь!
Лайнусе, попроси в Саллі, з якою я не розмовляю,
передати ножиці.
Лайнусе, передай Наомі, з якою я не розмовляю,
що ножиці ближче до неї.
Лайнусе, передай Саллі, з якою я не розмовляю,
- що я не... - Хто-небудь хоче на моє місце?
Ні!
Отак.
Ще один браслет для справжнього друга.
Глянь, що сталося з Лайнусом через твої намистини.
Та його засліпило через усі ті блискітки.
Я не витримую!
Не існує неправильних браслетів дружби.
І це точно не привід випробовувати справжню дружбу.
У мене лишився ще один браслет.
Мабуть, просто його викину.
Не треба так. Симпатичний браслет.
Як і твій. Ти гарно нанизала намистини.
Якщо хочеш – бери.
Серйозно, зелена підставка для олівців?
Я б нізащо не кинула олівець у щось таке неоковирне.
Згодна.
«Окрім гордості й прихистку,
головне для значка будівельника – спільна праця.
Адже саме в цьому полягає завдання бігля-скаута».
Нарешті свобода.
Лайнусе, лови.
Щур тебе.
ЗА «ДРІБНОТОЮ» ЧАРЛЬЗА ШУЛЬЦА
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська
ДЯКУЮ, СПАРКІ. НАВІКИ В НАШИХ СЕРЦЯХ.