Girdėjai?
Nieko negirdėjau.
Tai galėtų būti dygliuotoji rupūžė, karališkoji gyvatė ar vamzdinis katinas.
Tai tik tavo vaizduotė.
Vaizduotė?
Aš atpažįstu vamzdinio katino brazdėjimą.
BUM!
Eisiu ir pažiūrėsiu.
Kaip sau nori. Aš nepajudėsiu iš vietos.
Pasiklydot, kaip matau.
„Mėlyniuoti paukščiai“.
Sriuba paruošta. Skubėkit, kol neatšalo.
Sriuba pusryčiams?
Nesi girdėjęs apie stiliaus figūrą?
Sriuba reiškia pusryčius.
Koks palengvėjimas. Įsivaizdavau drėgnus vaflius.
Visa tai tau?
Tavo skautų būriui trūksta maisto?
Na, tiksliai nežinau,
bet tai galėtų būti šansas skautams įrodyti savo savarankiškumą,
jei sugebėtų susirasti sau maisto gamtoje.
Lažinuosi, už tai net ženklelį galima gauti.
VADOVAS SKAUTAMS
„Ženklelis už maisto susiradimą.
Saugi ir tinkamai prižiūrima maisto paieška
yra vienas maloniausių užsiėmimų skautui.“
Aš buvau teisus.
Be to, juk atsivežei savo būrį tam,
kad užsitarnautum ženklelių, ar ne?
Palik ir kitiems, Čarli Braunai.
„Kalbant apie maisto paiešką,
žinojimas yra saugumas, o saugumas yra viskas.
Tad visų pirma skautas turi išsiaiškinti, kas yra maistas, o kas – ne.
Jei nežinote, klauskite žinovo.
Nuostabiosios mėlynės yra visų maisto ieškotojų pažiba.
Didžiausias gamtos skanumynas.
Prieš skindami patikrinkit,
ar uogos jau prisirpusios.
Įsitikinę, kad uogos yra prisirpusios ir valgomos,
galite jas skinti.
Vienas veiksmingiausių skynimo būdų –
nukutenti uogas nuo krūmo.“
Iškyla gamtoje ir gamtos vaizdų piešimas
buvo tikrai gera mintis, Pipirmėte Pete.
Šiaip tai norėjau pažaisti kvadratą,
bet metėm su Marse monetą, ir ji laimėjo.
Matau, pieši abstrakčiojo ekspresionizmo stiliumi, Berniuk Kiauliuk.
Kad aš nė nepradėjau.
„Kai įgauni įgūdžių,
uogų skynimas tampa itin maloniu ir atpalaiduojančiu užsiėmimu.“
Na, nupiešiau visus čia esančius akmenis ir medžius.
Man jau nusibodo.
Tavo dėmesys smulkmenoms – įspūdingas, pone.
Gaila, kad nėra jokių egzotinių gyvūnų, kuriuos būtų galima nupiešti.
Nesu matęs paukščio su tokiais raštais.
Nieko sau paukštis.
Jei neklystu, jis mums pozuoja.
Jų yra daugiau. Ir visi su skirtingais raštais.
Kas galėjo pagalvot, kad pamatysim tiek įvairių vienodos formos paukščių?
Daug įdomiau už kvadratą, ar ne, pone?
Kaip gali taip sakyti, Marse?
Pala, mes jau pavalgėm, ir aš spėjau apie tai pamiršti?
Ne. Esu tikras, mūsų vaišės buvo čia.
Galime grįžti į stovyklą ir pavalgyti.
- Taip. - Teisingai.
Taip ir padarykim.
„Kantrus ir atsargus skautas
visada ras gamtoje maisto.
Tikras skautas yra ramus.
Susidūręs su nenumatyta įvykių eiga,
tikras skautas niekada nepuola į paniką.
Visų pirma jis ramiai įvertina situaciją.
Įvertinęs situaciją,
skautas imasi veiksmų turimomis priemonėmis.
Jei pirmas bandymas nepavyksta, nepasiduok,
pasitelk kūrybą ir išlik ramus.
Jei ir vėl nepavyksta, skautas pabando paskutinį kartą
išspręsti problemą turimomis priemonėmis.
Išbandęs įvairius įmanomus būdus,
bet taip ir neišsprendęs problemos,
tikras skautas pripažįsta pralaimėjimą
ir nebijo kviestis pagalbos.“
Kodėl negaliu turėti normalaus šuns?
Natūralus ežero grožis – nepakartojamas.
Aide!
Sveikutis!
Šiandien man negali nesisekti!
Net mano aidas manim abejoja.
„Vėliavos diena“.
Dėmesio, stovyklautojai.
Metas išdalinti kasdienius stovyklos apdovanojimus
už dėmesio vertus pasiekimus ir pažangą.
Pristatau jums Kankorėžius.
Būgnų tratėjimas, prašau.
Pirmasis Kankorėžis už tobulai pateptą sviestu skrebutį
atitenka...
Selei!
Ačiū. Visa paslaptis rieše.
Kankorėžis už tvarkingiausiai paklotą lovą atitenka...
Berniukui Kiauliukui?
Ką galiu pasakyti? Man patinka tvarkinga aplinka.
Jau ne pirmus metus leidžiu Spring Leiko stovykloje,
bet nesu gavęs nė vieno to kvailo apdovanojimo.
Jei manai, kad jie kvaili, ko taip liūdi, kad jų nelaimi?
Priimčiau bet kokį apdovanojimą.
Kvailą ar ne.
Sudariau sąrašą dalykų, už kuriuos galėčiau gauti Kankorėžį.
Ir kokie tie dalykai?
Pavyzdžiui, už gražiausią apsirengimą.
Regis, šis dabita džentelmenas nusipelno Kankorėžio
už gražiausią apsirengimą.
Ne be reikalo atsivežiau gražius drabužius.
Mėsainiai su faršu. Puikus betvarkės ir skonio balansas.
Sugalvojau. Jei visus praleisiu į priekį,
mandagiausio stovyklautojo Kankorėžis atiteks man.
Prašau į priekį, po tavęs.
Po tavęs.
Tavo mėsainis su faršu – labai tvarkingas, Čarli Braunai.
Aš praleidau visus į priekį,
tad man nebeliko faršo.
Čia tik bandelė.
- Štai tavo bandelė, Čarlzai. - Ačiū.
Dėmesio, stovyklautojai.
Už tokį gražų elgesį mandagiausio stovyklautojo Kankorėžis atitenka...
Marsei.
Gerai, aš galiu. Linksmiausio stovyklautojo Kankorėžis bus mano.
Tuk tuk.
Pasakiau: „Tuk tuk.“
Turi atsakyti: „Kas ten?“
Ne, manęs taip lengvai neapgausi.
Tai geriausias „tuk tuk“ juokelis, kokį man teko girdėti, Franklinai.
Esmė ne juokelis, o tai, kaip tu jį papasakoji.
Tu gerai papasakojai.
Jį reikėtų perdirbti.
Turbūt kai kuriems žmonėms nelemta gauti apdovanojimų.
Tavo bėda ta, kad nesugalvoji nieko ypatingo.
Padaryk ką nors didingo. Siek aukščiau.
Anot legendos,
audra nunešė Spring Leiko vėliavą į šį medį,
ir nuo to laiko ji ten plevėsuoja.
Na, o šiandien aš ją nukelsiu.
Kaip man sekas?
Kas tau labiau patiktų – padrąsinimas ar sąžiningas įvertinimas?
Viskas gerai, Čarli Braunai.
Mums vis viena negalima laipioti medžiais.
Tai numatyta stovyklos draudime.
Jei noriu tai padaryti, turiu gerai pasukti galvą.
Nė negalvok apie tai.
BUM!
Ką darai, Snūpi?
Ko tau reikia tame medyje, bičiuli?
Ir man taip buvo.
Norėčiau tau padėti, bet visaip bandžiau nukelti tą vėliavą,
tad nieko nebesugalvoju.
Juk nenuskrisim ten.
Ten Čarlis Braunas?
Jis skrenda vėliavos.
- Šaunuolis! - Man pavyko!
Už Spring Leiko vėliavos nukėlimą iš medžio
šis Kankorėžis atitenka tikram didvyriui –
Čarlio Brauno šuniui Snūpiui.
Jis nė negyvena mūsų stovykloje.
Beje, mano brolio pageidavimu
įteikiame tau šį specialų pažymėjimą.
„Už daugybę nesėkmingų bandymų laimėti Kankorėžį.“
Aš laimėjau?
Už tai, kad pralaimėjai.
Aš jį paimsiu.
SUKURTA PAGAL ČARLZO M. ŠULCO PIEŠINIŲ SERIJĄ „RIEŠUTĖLIAI“
Išvertė Laima Banionienė
AČIŪ TAU, SPARKI. NIEKADA TAVĘS NEPAMIRŠIM.