Teate, mida võiksime teha? Lõkke ümber hirmujutte rääkida.
- Jee! - Jaa.
Lõbus.
Armastan hirmujutte.
Ma ei tea ühtegi hirmujuttu, Snoopy.
Äkki võiksime hoopis koos laulda?
Jama.
Hirmujutud siis.
Enne alustamist vajan veel ühte röstitud vahukommi.
Kõik on otsas?
Kuidas vahukommid juba otsa said?
Snoopy!
„Lõkkeäärsed lood“.
Ja siis neiu mõistiski,
et auto tema taga ei välgutanud tulesid ta hirmutamiseks,
vaid hoiatamaks teda, et tema...
rehvid olid tühjavõitu.
Nii kulub rohkem kütust.
Loomulikult.
Polnud kõige õudsem lugu, aga muret tekitas.
Oli alles hirmujutt, Franklin!
Mulle meeldis, et lugu oli kõhe, aga mures kodanik tegi selles heateo.
Kes on järgmine?
Mina!
Mu loo pealkiri on „Kummitavate kätega poiss“.
Oli poiss, kellele meeldis klassikalist muusikat mängida.
Mängi õige midagi kaasaegsemat, näiteks rokenrolli.
Ajatud asjad ongi kaasaegsed, igavesti.
Hookuspookus.
Mida see tähendab?
Kõik, mida poiss mängida üritas, kõlas valesti.
Beethoven oli bebop.
Rahmaninov oli rokk.
Ka Mozart oli muusika, mis poisile ei meeldinud.
Vaat see on õige muusika!
Ja ta ei mänginud enam iial Beethovenit.
Tore, et loos oli kangelane.
Kummitavate kätega poiss?
Nõid, ilmselgelt.
Olgu. Kes on järgmine?
Mina! Olen järgmine.
Oli tüdruk, kes armastas pitsat,
aga ta sai seda vaid erilistel puhkudel, näiteks oma sünnipäeval.
Tol aastal soovis ta oma sünnipäeval...
et saaks kogu aeg pitsat süüa.
Järgmisel hommikul saigi ta söögiks pitsat.
Lõunasöögiks sai ka pitsat.
Üks eine teise järel...
Ta sai vaid pitsat.
Hei, Marcie. Kas annaksid poole võileivast mulle?
Viimasel ajal saan vaid pitsat.
Võta mu vorstivõileib, söör.
See on pitsa!
Söör, kas kõik on korras?
Jah, tema pitsasoov täitus...
aga head asja sai liiga palju.
Vau.
See oli irooniline puänt, Marcie.
Sain aru, söör.
- Väga häiriv. - Kes on järgmine?
Isver, aeg on ju üsna hiline juba?
- Mina! - Tahan!
- Ma! - Mina!
Tüdruk aina vahetas kanalit,
aga neetud puldi tõttu
ei tulnud telerist muud kui...
uudiseid!
Aga kui universum laieneb, siis on usutav,
et ühel päeval jõuab see viimse piirini ja saab vaid ühte asja teha:
kahaneda!
Ma küsin: mis siis saab?
Mis siis saab?
Kas vaid mulle tundub, et kuu on lähemal kui paar minutit tagasi?
Me sinuga oleme ainsana järel, Charlie Brown.
Jah. Just nii.
Jutusta aga.
See on hirmuäratav lugu tüdrukust, kelle jaoks läks kõik valesti.
Ta ärkas täiesti tavalisel päeval...
vähemalt tundus nii. Aga midagi oli teisiti.
Esiteks üritas ta lohet lennutada.
Aga puu sõi selle ära.
Ja aina hullemaks läks.
Mitte ühtegi nirust sõbrapäevakaarti? Kas see päev saab hullemaks minna?
Ja temast ei kuuldud enam iial.
Kõlab kohutavalt.
Kohutavalt tuttav.
Olgu, suur vend. Sinu kord.
On või?
Hei, vaadake tähti.
On ju kaunid?
Ära venita, Charlie Brown.
Jah. Hakka hirmutama, Chuck.
Olgu. Noh, oli umbes samasugune õhtu nagu täna...
täpselt samasuguses kohas,
lastega...
kes ei erine meist väga. Ning oli üks...
põõsas.
Aga mitte tavaline põõsas.
Kummitav põõsas, mis ärkas ellu ja hirmutas kõiki.
Heldene aeg.
Ma hindan Charlie Browni ponnistust, aga tema lugu polnud õudne.
Kummitav põõsas!
Ju ma lihtsalt ei oska hirmujuttu rääkida.
„Kas sobid skaudikutsuks?
Telgi püstitamine.“
„Üks skaudikutsude nurgakivisid on telki püstitama õppimine.
Kui ei tea, kust alustada,
siis enamiku telkide juhendid teevad asja kergeks.“
„Pärast juhendi lugemist on aeg telk püsti panna.“
„Matkates on mõistagi tähtede all magamine parim.“
SKAUDIKUTSU KÄSIRAAMAT
„Tuleb jõuda Beagle Pointi“.
Post saabus, kõik!
Mul on pakid Piparmündi Pattyle, Haisukotile, Franklinile, Marciele.
Ma imetlen sind, Charlie Brown.
Sa saad harva posti, aga käid iga päev vaatamas.
Noh, suvel on mu isa juuksurisalongis kiire.
- Topelt koorekaramelliga brownie'd! - Kookoseküpsiseid sain!
- Kas mulle on täna midagi, Lucy? - Vaevalt.
Susi mind söögu!
Sulle tuligi midagi.
Pakk?
Oleksin leppinud lihtlabase kirjaga, postkaardiga isegi.
Miks keegi kodust postkaardi saadaks?
- Kas sa ei avagi seda? - Ma naudin ootusärevust.
Selles pakis võib ükskõik mida olla. Küpsiseid, kaneelirulle, võikoogikesi...
Kasutatud raamat?
Snoopy saatis vist.
Enamik saab kodust küpsetisi.
Mina sain koeralt päeviku.
„Lugu õnnetust reisist Beagle Pointi.“
Ta oskab dramaatiline olla.
„Nimetage mind Snoopyks.“ Heldene aeg.
„Osana mu missioonist
aidata skaudikutsudel oma märke teenida, et meie rühma päästa,
otsustasin nad eepilisele ja ambitsioonikale seiklusele viia.
Meie sihtpunkt?
Maaliline Beagle Point, kaunite päikeseloojangute poolest tuntud.
Meie autasu?
Kanuutamise skaudimärk.
Meid ootas ees raske, ehk isegi ohtlik teekond.
Seetõttu soovitasin kõigil vahetussokke kaasa võtta.
Kanuutamise esimene õppetund on see, et kõik aerutagu tiimina.
Kuigi ehk peaks esimene õppetund tegema selgeks, mis asi on aer.
Varajastest tagasilöökidest hoolimata aerutas mu ustav rühm peagi ühes rütmis.
Raskusi oli siiski veel.
Aerutamine on kurnav.
Juhina on minu kohus rühma õnnelikuna hoida,
seega tegin ettepaneku lauluga kõigi tuju tõsta.“
„Kui tänu mulle sai kõigi tuju tõstetud,
rühkisime edasi Beagle Pointi poole, uskudes, et meid ei suuda miski peatada.
Pärast ootamatut maabumist
oli mu rühmal aeg õppida ühte kanuutamise mõnusaimat osa.
Maitsi vedu.“
Mida sa loed, Charlie Brown?
Snoopy lugu tema õnnetust kanuuseiklusest.
Me pole veel õnnetu osani jõudnud.
Kas võime ka kuulata?
Teate ju mind. Mulle meeldivad mereseiklused.
Kas selles loos on suuri mereelukaid,
nagu vaal, hai või hiidkalmaar?
Veel mitte.
Parem olgu mõni suur kala, kui see lugu tahab mu tähelepanu hoida.
Jätka, Charlie Brown.
„Selgitasin rühmale, et peame paadi ühe veekogu juurest teiseni kandma.
Nende entusiasm oli vaevu ohjeldatav.
Peagi olime taas Beagle Pointi poole teel.
Rühm oli oma koorma kiuste väga elevil,
sest nad teadsid, et mul on raskeim koorem:
juhtimise koorem.
Peagi oli meie ees kaks rada
ja polnud selge, kuidas jätkata.
Õnneks oli meil kaart.
Kahjuks jätsin selle Olivier' hoolde.“
„Lõpuks otsustasin ma ise,
ilma et mind keegi mõjutaks, kanuu hüljata.
Jätkasime teekonda ja leidsime end
kiviviske kauguselt maalilisest Beagle Pointist.
Aga kuidas sinna paadita saada?
Aeg oli improviseerida.“
Mäss? Uskumatu!
Uskumatu, et pärast kõike kuuldut on see su jaoks uskumatu.
Uskumatu, et loos pole seni ühtegi hiidkalmaari olnud.
No mida? Ärge väitke, et siis poleks põnevam.
„Rühma poolt hüljatuna jätkasin ma matka Beagle Pointini üksi,
et mõtiskleda, mis läks valesti ja kuidas mina pole süüdi.
Peagi oli mu sihtpunkt minu ees,
aga julm saatus kavatses veel ühe hoobi anda.
Pöörleva palgi näol.
Kahjuks katkes mu matk, kui sihtmärk oli nii lähedal.
Ent tol hetkel mõtlesin paratamatult, kas mul oli oma süü selles,
mis minuga juhtus, sest ma ei kuulanud oma rühma,
kus iganes nad nüüd olid.“
„Üksi, Beagle Pointist napilt liiga kaugel,
mõtlesin paratamatult: „Kas lõpp on käes?““
Noh, kas oligi?
Ei olnud.
„Peagi kuulsin parimat heli.“
„Beagle Pointi ilu vaadates
mõistsin ma, et hea juht peab oskama kuulata.
Sõber peab ka.“
See oli tegelikult üsna hea.
Miski pole heast loost ja maitsvatest brownie'dest etem.
Kes tahab ka?
- Mina! - Ma ka.
Armastan brownie'sid.
CHARLES M. SCHULZI „TOBUKESTE“ AINEL
Tõlkinud Silver Pärnpuu
AITÄH, SPARKY. OLED ALATI MEIE SÜDAMETES.