Taborni ogenj je kot nalašč za srhljive zgodbe.
- Juhu! - Ja.
- Fino. - Obožujem srhljive zgodbe.
Nobene srhljive zgodbe ne poznam, Snoopy. Raje kaj zapojmo.
Pišuka.
Velja, strašljive zgodbe.
Še prej pa potrebujem še eno pečeno penico.
Zmanjkalo jih je?
Kako je lahko že zmanjkalo penic?
Snoopy!
"Povesti ob tabornem ognju."
In takrat je ugotovila,
da avto, ki ji sledi, ne utripa z lučmi, da bi jo strašil,
temveč da bi jo opozoril,
da ima napol prazno gumo.
To vpliva na porabo goriva.
Seveda.
Zgodba ni preveč srhljiva, vzbuja pa skrbi.
- Zelo srhljiva zgodba, Franklin. - Mrazilo me je
in vsebovala je nekoga, ki mu ni vseeno za druge.
Kdo je naslednji?
Bom jaz.
Moja zgodba se imenuje "Fant z ukletimi rokami".
To je bil fant, ki je rad igral klasično glasbo.
Zakaj ne igraš česa sodobnejšega, na primer rokenrola?
Kadar je nekaj brezčasno, je vedno sodobno.
Hokuspokus.
Kaj naj bi to pomenilo?
Nič ni pomagalo, igral je napačno glasbo.
Beethoven je bil bebop.
Rahmaninov rok.
Tudi Mozart je bil glasba, ki mu ni bila všeč.
No, to pa je glasba.
Nikoli več ni igral Beethovna.
- Fino, da je imela zgodba junaka. - Fanta z ukletimi rokami?
Čarovnico. Halo?
Dobro. Kdo bo naslednji?
Jaz, jaz. Jaz bom naslednja.
Ta punca je oboževala pico.
A dobila jo je le ob posebnih priložnostih, kot je rojstni dan.
Za rojstni dan si je zaželela,
da bi imela pico ves čas.
Naslednje jutro je dobila pico za zajtrk.
In za kosilo.
Za vsak obrok
je dobila samo pico.
Marcie, mi daš polovico sendviča?
Samo pico dobivam.
Tu imaš moj sendvič s posebno.
To je pica.
Gospod, je vse v redu?
Želja o pici se ji je uresničila.
A se tudi dobrega preobješ.
- To imenujejo ironični obrat, Marcie. - Sem razumela, gospod.
- Vrglo me je iz tira. - Kdo sledi?
Pozno je že.
- Jaz! - Bom jaz.
- Jaz. - Jaz.
Ves čas je menjavala kanale.
Toda zaradi zakletega daljinca,
so bila povsod samo poročila!
Toda če se vesolje širi, je jasno,
da bo nekoč doseglo meje. Preostalo mu bo le...
Krčenje.
Kaj bo potem, a?
Kaj?
Se mi samo zdi ali je luna res bliže, kot je bila maloprej?
Charlie Brown, očitno sva ostala samo midva.
Ja. Res je.
Kar začni.
To je grozljiva zgodba o deklici, ki se ji je vse sfižilo.
Zbudila se je v normalen dan.
Ali pač?
Nekaj je bilo drugačno.
Najprej je poskušala spuščati zmaja.
A ga je pojedlo drevo.
Potem je šlo le še na slabše.
Niti ene same valentinke? Je dan lahko še slabši?
In o njej ni bilo več ne duha ne sluha.
Zveni grozno.
Grozno znano.
Starejši brat, ti si na vrsti.
Res?
Poglejte zvezde. Čudovite so, kajne?
Ne zavlačuj, Charlie Brown.
Ja. Prestraši nas, Chuck.
Prav. No, bil je tak večer, kot je nocojšnji.
In tudi kraj je bil podoben.
Otroci pa se niso preveč razlikovali od nas.
In tam je bil...
Grm.
Ni bil navaden grm.
Bil je zaklet. Oživel je in vsem nagnal strah v kosti.
Šment.
Cenim Charliejev trud, toda njegova zgodba ni bila srhljiva.
Zakleti grm je!
Očitno ne znam povedati srhljive zgodbe.
"Si lahko skavt beagle?
Postavljanje šotora."
"Ena temeljnih veščin skavtov beaglov je postavljanje šotora."
"Če ne veš, kje začeti...
Večini šotorov so priložena priročna navodila."
"Ko prebereš navodila,
lahko začneš postavljati šotor."
"Seveda pa je na taborjenju najlepše spati pod milim nebom."
SKAVTSKI PRIROČNIK
"Beaglov rtič ali nič."
Pošta! Pridite po pošto.
Pakete imam za Peppermint Patty, Pigpena, Franklina, Marcie.
Res te občudujem, Charlie Brown.
Redko dobiš pošto, a vseeno prideš vsak dan.
Oče ima v brivnici poleti veliko dela.
- Dobila sem rjavčke z dvojno karamelo. - Jaz pa kokosove piškote.
- Lucy, je danes kaj prišlo zame? - Dvomim.
Ne morem verjeti.
Res si nekaj dobil.
Paket? Tudi navadnega pisma bi bil vesel.
Ali razglednice.
Zakaj bi kdo poslal razglednico od doma?
- Ga ne boš odprl? - Uživam v pričakovanju.
Pod ovojem je lahko karkoli.
Piškoti, cimetove štručke, maslene tortice.
- Rabljena knjiga? - Po mojem je od Snoopyja.
Večina dobi domače dobrote. Jaz dobim dnevnik svojega psa.
"Poročilo o nesrečnem potovanju k Beaglovemu rtiču."
Vsekakor zna dramatizirati.
"Kliči me Snoopy." Šment.
"Kot del moje naloge,
da ljubim skavtom beaglom pomagam do našitkov in rešim vod,
sem jih sklenil odpeljati na epsko in ambiciozno dogodivščino."
"Naš cilj? Slikoviti Beaglov rtič, ki slovi po čudovitih sončnih zahodih.
Nagrada? Našitek za spretno vožnjo s kanujem."
"Potovanje bo zahtevno, morda celo nevarno.
Zato sem jim svetoval, naj vzamejo dodatne nogavice."
"Pri vožnji s kanujem je pomembno, da vsi veslajo kot ekipa."
"Čeprav bi moral najprej razložiti, kaj je veslo.
Kljub začetnim težavam
so moji zvesti skavti kmalu veslali kot eden."
"A ni bilo lahko.
Veslanje je utrudljivo."
"Kot vodja sem zadolžen za dobro voljo,
zato sem predlagal pesem za dvigovanje morale."
"Ko sem vse spravil v dobro voljo,
smo nadaljevali do Beaglovega rtiča, prepričani, da nas nič ne ustavi.
Nepričakovano smo naleteli na kopno
in moj vod je spoznal najprijetnejše plati kanuja."
"Nošnjo."
Kaj bereš, Charlie Brown?
Snoopyjev opis nesrečne pustolovščine s kanujem.
- Nisva še prišla do nesreče. - Lahko poslušava?
Saj me poznaš. Morske dogodivščine obožujem.
So v zgodbi kakšne velike živali?
- Kiti, morski psi in orjaški lignji? - Za zdaj ne.
Le glej, da bo v zgodbi kaj velikega in ribastega, da bo zanimiva.
Nadaljuj, Charlie Brown.
"Fantom sem razložil,
da morajo čoln nositi med dvema vodnima telesoma.
Komaj so zadrževali navdušenje.
Kmalu smo bili spet na poti k Beaglovemu rtiču.
Kljub bremenu so bili vsi v vodu vzneseni,
saj so vedeli, da najtežje breme nosim jaz.
Breme vodenja."
"Kmalu smo se znašli na razpotju.
Nismo vedeli, v katero smer naj gremo.
Na srečo smo imeli zemljevid.
Toda žal sem ga zaupal Olivierju."
"Na koncu sem se sam,
brez vpliva drugih, odločil, da kanu pustimo tam.
Nadaljevali smo in ugotovili,
da smo le lučaj od slikovitega Beaglovega rtiča.
A kako do njega brez čolna?
Morali smo improvizirati."
Upor? Saj ne morem verjeti.
Po vsem, kar smo slišali, ne morem verjeti, da ne verjameš.
Jaz ne morem verjeti zgodbi brez orjaškega lignja.
Kaj? Priznajte, razburljivejša bi bila.
"Zapustil sem vod in se sam odpravil do Beaglovega rtiča,
da bi razmislil, kaj je šlo narobe in da za to nisem kriv jaz.
Kmalu se je pred mano pojavil moj cilj.
Toda kruta usoda je poskrbela še za en obrat."
"Obrnila je moj hlod.
In to tik pred ciljem!
V tistem trenutku sem pomislil, da sem si to nakopal sam,
ker nisem poslušal članov svojega voda.
Kjerkoli so že bili."
"Bil sem sam, Beaglov rtič pa nedosegljiv.
Pomislil sem, da je to konec."
No, je bil?
Ne.
"Zaslišal sem čudovit zvok."
"Ko smo občudovali lepoto Beaglovega rtiča,
sem spoznal, da mora dober voditelj vedeti, kdaj naj posluša.
Prijatelj pa tudi."
Precej dobro je bilo.
Ni ga čez dobro zgodbo in slastne rjavčke.
Bi kdo?
- Jaz! - Jaz.
Rjavčke obožujem.
PO STRIPIH CHARLESA M. SCHULZA
Prevedla Polona Mertelj
HVALA, SPARKY.