Ko tu švaistai laiką su tais paukščiais?
Jiems patinka.
Patikėk manim, taip nėra. Juk jie paukščiai.
Jie tenori, kad juos paliktų ramybėje.
Jei jau taip sakai.
Kas metė?
„Kaip radai, taip palik“.
Primink, kaip vadinasi ši sporto šaka?
Orientavimasis.
Kodėl mes juo užsiimam?
Tai – stovyklos tradicija.
Nenusišnekėk.
Kartu dainuojamos dainos yra stovyklos tradicija.
Zefyrų kepimas yra stovyklos tradicija.
O čia tėra pernelyg išaukštintas pasivaikščiojimas miške.
Nežinau, Liuse.
Man atrodo, kad stovyklos esmė
yra susiliejimas su gamta.
Apsižvalgykit.
Kiek akys užmato – gamtos ramybė.
Kas gali būti geriau?
Skardinė su pinigėliais.
Manau, tai buvo retorinis klausimas.
Su ta gamta viskas gerai,
bet negi sunku įkurdinti čia kelis šiuolaikiškus patogumus?
Prekybos centrą, pavyzdžiui.
Vargeli.
Kas nors turi supratimą, į kurią pusę mums eiti?
Ką rodo žemėlapis, Čarli Braunai?
Man nepavyko jo išlankstyti.
Nieko neišmanau tame kompase.
Galiu pažiūrėti?
Čia chronometras.
Aš ir galvoju, ko jis tiksi?
Pagal žemėlapį esame ten, kur turime būti.
Atėjom? O kur prizai? Kur fanfaros?
Tikrasis prizas – mus supančios gamtos didybė.
Tai tik atsikalbinėjimas.
Nagi, bičiuliai.
Dar Viljamas Šekspyras yra pasakęs,
kad būti gamtoje reiškia džiaugsmą.
Iš kur jis galėjo žinoti? Ar jis bent kartą stovyklavo?
Gal mes ir ne toje vietoje.
Dar kartą pažiūrėsiu žemėlapyje.
Žemėlapiai? Kompasai? Kam jie reikalingi?
Nagi, bičiuliai. Einam ten.
Kas čia? Tik pažiūrėkit. Geras.
Kur mes?
Žinojau, kad atvesiu jus į tobulą vietą.
Snūpi, priimsi ir mus?
Nežinau. Labai graži vietelė.
Būtų gaila ją sugadinti.
Juk pats sakei, kad gamta reikia džiaugtis.
Mes nesiruošiam jos gadinti. Paprasčiausiai pasidžiaugsim.
Tiesa, bičiuliai?
Autoportretas?
Ne, Eifelio bokštas.
Juk negalima gadint tokios gražios vietos.
Įdomu, ką apie tai rašo „Vadovas skautams“.
„Viena svarbiausių pamokų, kurią privalo išmokti skautas, yra ta,
kad gamtą reikia palikti tokią, kokią radai.
Gamta reikia rūpintis ir pagarbiai su ja elgtis.“
Tau čia atrodo pagarba?
Atsidaryk, traškučių maišeli.
Daugiau negaliu!
Džiaugiuosi, kad jums smagu,
bet ši graži vieta nėra mūsų.
Tai tik vieta, kurią radome.
Pažiūrėkit, ką mes padarėm.
Mūsų pareiga – palikti taip, kaip radome.
Regis, mes tikrai padarėm čia betvarkę.
Ką darom?
Tu teisus.
Taip ir padarykim!
Buvai teisus, Linai. Dabar atrodo daug geriau.
VADOVAS SKAUTAMS
„Nori būt tikru skautu? Kaip apsirengti, kad tiktų bet kokiu oru.
Tikras skautas visuomet būna tinkamai apsirengęs.“
Sveikas, Snūpi. Kaip tik ruošiausi...
„Tai vadinama sluoksniavimu.
Sluoksniavimas užtikrina, kad būsit apsaugoti net blogiausiu oru.“
Nesuprantu, kodėl tu...
„Norėdami tinkamai apsirengt,
pradėkite nuo bazinio sluoksnio, kuris apsaugos odą nuo prakaitavimo.“
Gal nusisuksi?
„Kitas sluoksnis – šildomasis.
Geriausiai šilumą užtikrina vilna,
nors ji truputuką kandžiojasi.
Nekreipkit į tai dėmesio, ir kandžiojimas praeis.
Tada apsivilkit striukę ir apsiaustą, kad apsaugotų nuo vėjo, sniego ir lietaus.
Kai jau esat tinkamai apsirengę,
galite eiti į lauką ir džiaugtis gamtos malonumais.“
Taip apsirengęs eisi į paplūdimį, Čarli Braunai?
Taip. Pasimatysim ten, Čakai.
Vargeli.
„Stovyklos talismanas“.
Pradedu galvoti, kad stovyklavimas man nieko neatnešė.
Šiaip jau turėčiau augti kaip asmenybė,
patirti naujų potyrių ir plėsti savo horizontus.
O mano horizontai – siauri kaip niekad.
Jei būčiau tavo mokytoja, pasakyčiau maždaug taip:
„Neprarask vilties. Išlik pozityvus.“
Ar panašiai.
Kas, jei aš stengiausi išlikti pozityvus, bet nieko gero iš to nebuvo?
Manau, galima pabandyt sumažinti savo lūkesčius.
Na, sėkmės tau, Čakai.
Kas atsitiko, Snūpi?
Jautiesi neįvertintas savo būrio?
Regis, mums abiem nekokia dienelė.
- Nuostabu. - Man patinka.
Koks čia sujudimas, Marse?
Paskelbta naujo stovyklos talismano registracija, pone.
„Ieškai naujų potyrių?
Nori augti kaip asmenybė?
Tikiesi praplėsti savo horizontus?
Registruokis ir tapk naujuoju Spring Leiko stovyklos talismanu.“
Marse, regis, žinau tinkamiausią kandidatą.
Tikiuosi, tai ne aš, tiesa?
Nebūk juokinga, Marse.
Aš?
Nieko neišmanau apie buvimą talismanu.
Aš tave pamokysiu.
Patikėk mano žodžiu,
žmonėms patinka geras talismanas.
Gal ir galėčiau pabandyti.
Šaunuolis. Tavęs niekas nesustabdys.
Nežinau.
Drąsiau, Čakai. Praplėsk savo horizontus.
Snūpis irgi užsiregistravo?
Tuomet man nėra tikslo registruotis.
Nesąmonė.
Negi bijai konkurencijos?
Na...
Būtent. Bus smagu.
Klasikinė istorija: berniukas prieš šunį.
Tegul laimi geriausias berniukas arba biglis.
Reikia pasistengti, nes mūsų laukia sunkus iššūkis.
Bet nesijaudink. Aš su tavim.
Iš kur gavai tą aprangą?
Tai – naujojo mūsų beisbolo komandos talismano kostiumas.
Kam tu jį atsivežei į stovyklą?
Niekada nežinai, ko gali prireikti, Marse.
Atrodai puikiai, Čakai.
Ką? Su tuo kostiumu beveik nieko negirdžiu.
Ar kostiumas – būtinas?
Su juo labai karšta, be to, jis graužia.
Visi geriausi talismanai būna su kostiumais.
Snūpis tai be kostiumo.
Jis ir taip yra šuo.
Be to, jis kliaujasi savo asmenybe.
Gal ir aš galėčiau kliautis savo asmenybe?
Gerai, Čakai.
Prie darbo.
Sveiki susirinkę į visų laikų pirmąjį Spring Leiko stovyklos talismanų konkursą.
Kuris talismanas atspindi mūsų stovyklos dvasią? Snūpis?
Ar Čarlis Braunas?
Kas yra? Jau prasidėjo?
Pirmoji rungtis – skanduotė.
Snūpi, tavo eilė.
Spring Leiko stovykla!
Gerai, Čarli Braunai, dabar tu.
Kaip tarėmės, Čakai.
Sakykit „S“.
Aš prašiau pasakyti „STOVYKLA“.
Dabar jūs.
Ką jis sakė?
Žiūrėk ne į mane. Atsisuk į žiūrovus, Čakai. Į žiūrovus.
Šaunuolis!
Vis viena nesuprantu, ką protinis žaidimas turi bendro su buvimu talismanu.
Kaip man sekas?
Mano tėtis sako, kad jei negali pasakyt nieko gero,
verčiau patylėk.
Aišku.
Na, Snūpi,
regis, tapsi naujuoju stovyklos talismanu.
Tikiuosi, dabar pasijusi įvertintas.
Kas benutiktų, bičiuli, tu man visada būsi svarbus.
Dėmesio, stovyklautojai.
Konkursas baigėsi,
ir, manau, visiems aišku, kas laimėjo.
Nieko nelaukdama pranešu, kad mūsų naujuoju talismanu tapo Snū...
Atsistatydinimo laiškas? Tu ką tik gavai darbą.
Tuomet tai reiškia, kad stovyklos talismanas...
Čarlis Braunas?
Žinojau, kad tau pavyks, Čakai.
Kas vyksta?
Ar tik čia ne naujasis mūsų talismanas?
Tiesą sakant, aš atsisakiau.
Jei atvirai, niekada nenorėjau juo būti.
Jei noriu praplėsti savo horizontus, padarysiu tai būdamas savimi.
Ne taip grauš.
Jei atvirai, man tu irgi labiau patinki būdamas savimi.
Sakyk, o ką padarei su tuo kostiumu?
Radau tą, kam jis labiau patiko.
Nagi. Kur jūsų stovyklautojo dvasia?
SUKURTA PAGAL ČARLZO M. ŠULCO PIEŠINIŲ SERIJĄ „RIEŠUTĖLIAI“
Išvertė Laima Banionienė
AČIŪ TAU, SPARKI. NIEKADA TAVĘS NEPAMIRŠIM.