SNOOPY TÁBORA
Egy zászlószerző játékhoz képest semmilyen zászlót nem szereztünk még.
Ez inkább bújócska.
Minden a stratégiám része, Sally.
Most, hogy Pattyék elindultak a mi zászlónkért,
mi is elcsenhetjük az övéket.
Sokan azt hiszik, hogy ez a játék csak a gyorsaságról szól.
De mint majd látod, kis türelemmel...
Eltűnt a zászló.
Micsoda? Hová lett?
„Ég veled, takaró!”
Át kell gondolnom a stratégiámat.
Egyetlenegyet sem nyertünk az öt körből.
Nem nyerhetsz mindig, Chuck.
Bár az én csapatom mindent megnyert. Rám inkább ne hallgass!
A takarómon állsz!
Nem értem, minek hoztad el ezt a nevetséges holmit.
Mert értékes.
Egy doboz érme az értékes.
Ez az izé semmit sem ér.
Semmit? Hogyhogy „semmit”?
Légycsapó.
Kötél.
Nem láttátok Linust?
Még álcának is jó!
Lehet, hogy néha jól jön,
de senki sem lett gazdag, híres és erős egy takaróba kapaszkodva.
Engem boldoggá tesz.
Szókratész is megmondta: „Az elégedettség a természet kincse.”
Neki is volt takarója?
Inkább tógája.
Jaj, anyám!
Jó reggelt, Snoopy!
A takaró akkor is csak egy mankó.
Pontosan. Hasznos, segít a mindennapokban, és senki sem zavar.
A takaróm! Hová lett a többi része? Hová lett a takaróm?
CSERKÉSZKUTYA-KÉZIKÖNYV
„A Cserkészkutya számára
a kötés a leghasznosabb és legkellemesebb mesterség.
A meleg pulóveredben figyelheted,
ahogy az egész erdő a kötőjelvényedet irigyli.”
Csak álmodok. Csak álmodok.
Csak álmodok.
Sajnálom, hogy nem járt sikerrel a keresés, Linus.
Biztosan előkerül a takaród többi része.
Biztosan? Megígéred?
Hát...
Nézd a jó oldalát, Linus!
Legalább most már belefér a zsebedbe!
Tekints rá úgy, mint továbblépési lehetőségre!
Tudod, mi a mondás:
„Játszd el, hogy minden rendben van, és előbb-utóbb úgy is lesz!”
Szerinted ez be szokott válni?
Hát, ez a mondás.
Bár köztünk szólva inkább hamis reményérzetet kelt.
De persze nem ebben az esetben!
Nem bírom tovább!
Rendben lesz.
Talán Lucynak van igaza. El kéne engednem.
Láttam, hogy integettél nekem a zsepiddel.
Segítsek valamiben?
Jaj, anyám!
Juhú, Drága Makikám!
Olyan más lettél! Levágattad a hajad?
Hát nem cuki?
Meg kell tanulnom egynyolcad önmagammal élnem.
Ha ez megvigasztal,
én megtanultam, hogy bármilyen csalódáshoz hozzá lehet szokni.
Ez nem vigasz.
Bár úgy hiszem, Szókratész mondta azt, hogy...
Mondta...
Kit érdekel?
Jobban van már?
Itt hagyta a takaróját. Elképesztő!
Én nem értem, Charlie Brown.
Azt hittem, jót tesz majd az öcsémnek, hogy elhagyta a takarót,
nekem meg még jobbat.
De mint kiderült, ha ő szomorú, akkor én is az vagyok.
Szerintem néha túl nagy hangsúlyt fektetünk a továbblépésre,
viszont a megnyugvást adó dolgokról megfeledkezünk.
Tudod, Charlie Brown,
néha meglepően bölcs vagy,
a közvélekedéssel ellentétben.
Álljon meg a menet!
Rongyos, zavaró, kék.
Ez az öcsém takarója!
Honnan szerezted?
Nem tudom, mi történt, de az egész kell.
Jól van, kutya, tárgyaljunk!
Mi az, hogy „nem”?
Még nem is ajánlottam fel semmit!
Jaj, anyám!
Mi az ott, Linus?
A konyhában találtam.
Nem tökéletes, de a célnak megfelel.
Kit akarok becsapni?
Krumpliszaga van, és még koszos is.
A takaróm!
De... Hogyan?
Az nem fontos!
Azta! Hogyan sikerült, Lucy?
Mondjuk úgy, hogy néha egy doboz érme az ára a helyes cselekedetnek!
5 CENT
„A Cserkészkutya rendes.”
„A Cserkészkutya
a természetben táborozva nem hagy nyomot maga után.”
„Hogy jobban teljen a takarítás,
tegyél fel valamilyen zenét!”
„A tábor takarításakor
mindig megfelelő módon szabadulj meg a hulladéktól!”
„Ne feledd, a takarítás akár még szórakoztató is lehet!
Mókázz egyet!”
„De ne vidd túlzásba!”
„Ne feledd: tiszta udvar, rendes táborozó!”
„Pizza hadművelet.”
A túrázás után mindig megéhezek.
Szerencsére hoztam elemózsiát.
A szendvicsemnek annyi!
Inkább hagyj helyet a hasadban, Charlie Brown!
Hiszen ma pizzaest lesz!
Tényleg. Majdnem elfelejtettem.
Minden pizza jó,
de mindenki tudja, hogy a saját készítésű a legjobb!
Hová lesz a menet, kutya?
Na, azt már nem!
A pizzaest csak a regisztrált táborozóknak szól!
Te regisztrált táborozó vagy?
Máris gondoltam. Akkor így jártál.
Szia, Snoopy!
Hát, akkor én megyek is.
Legjobban a kezünkkel lehet kinyújtani a tésztát, így!
Az én tésztám fennragadt.
Semmi gond, Chuck. Van még egy adag.
Lucy, dobd ide!
Máris!
A jó pizza titka a szépen elegyengetett szósz.
Ezt kapjátok ki!
Kicsit megszaladt a szósz, Chuck.
Megszaladt? A szósz?
Másképpen: úszik a pizzád, Chuck.
Tiszta kosz vagyok!
Majd hozzászoksz.
A kedvenc sajtom a mozzarella.
Nem túl erős, friss, kellemes.
Ízletes csemege a kifinomult ízlésűeknek.
És ha megolvad, jó nyúlós lesz!
A csudába!
Itt valami bűzlik.
Biztos a szardella a feltéteknél.
Jobb, ha szétosztjuk a feltéteket.
Akkor minden falatra jut mindenből.
Ne zsúfoljuk össze őket!
Nem is tudtam, hogy a feltétek klausztrofóbiások.
Ananász mint feltét?
Ettől vagyok olyan édes!
Azta! Te aztán szabadjára engedted a fantáziádat, Marcsi.
Ez az életem egyetlen része, ahol szeretem a káoszt, uram.
Mehet a sütőbe!
Mire vársz, Charlie Brown?
Nem tudom, mit szórjak rá.
Túl sok a lehetőség, nem akarom elszúrni.
Ez pizza! Nincs olyan, hogy elszúrod.
Akkor legyen szalámis!
Jó, gombás!
Ez különös.
Siess már, Charlie Brown!
Megesküdtem volna, hogy egy csomó feltét volt az előbb!
Tudtam!
Tudtam, hogy kísértésbe hoz a pizzakészítő est!
Semmi gond, pajtás!
Amúgy sem tudok ennyit enni.
Tudod, csak egy jobb dolog van a saját készítésű pizzánál:
ha meg is oszthatod valakivel.
Így van.
Igen. Én sem tudok ennyit enni.
Jól van!
Nehezen ismerem be, de igazad van, Charlie Brown.
CHARLES M. SCHULZ KÉPREGÉNYE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra
KÖSZÖNJÜK, SPARKY! SOSEM FELEDÜNK.