ТАБІР СНУПІ
Як на гру «Захопи прапор»,
ми щось не надто часто захоплюємо прапори.
Здається, що це гра «Хованки».
Така моя стратегія, Саллі.
Поки М'ятна Патті з командою побігли по наш прапор,
ми прокрадемося й захопимо їхній.
Багато хто вважає, що прапорець захоплює
той, хто бігає найшвидше й хапає найскорше.
Але насправді терплячість може...
Прапор зник.
Що? Де він подівся?
«Прощавай, ковдра».
Треба переглянути стратегію.
П'ять раундів «Захопи прапор» і жодної перемоги.
Усе не виграєш, Чак.
Даруй, власне, моя команда всі раунди й виграла, та що я знаю?
Ти стоїш на моїй ковдрі.
Навіть не розумію, нащо ти взяв це безглуздя.
Вона цінна.
Бляшанка п'ятаків цінна.
Вона нічого не варта.
Нічого не варта? Як це нічого не варта?
Це мухобійка.
І тарзанка.
Хто-небудь бачив Лайнуса?
Це зручний камуфляж.
Навіть якщо вона інколи корисна,
ніхто не став багатим, знаменитим чи могутнім, чіпляючись за ковдру.
От і добре.
Як казав Сократ: «Задоволення – багатство природи».
А в нього була ковдра?
У нього була тога.
От лихо.
Доброго ранку, Снупі.
Я вважаю, що ковдра – це милиця.
Саме так. Вона корисна, помагає мені й нікому не заважає.
Моя ковдра! Де вона поділась? Де моя ковдра?
ПОСІБНИК БІГЛЯ-СКАУТА
«Серед усіх ремесел для бігля-скаута
не знайдеш практичнішого й приємнішого, ніж в'язання.
Ти будеш у теплі,
і весь ліс заздритиме твоєму в'язальному значку».
Не може бути.
Мені жаль, що пошук по слідах не поміг.
Останок ковдри точно колись знайдеться.
Точно? Обіцяєш?
Ну...
Лайнусе, думай про позитивне.
Тепер твоя ковдра вміститься в кишеню.
Сприймай це як шанс рухатися вперед.
Знаєш, як кажуть:
вдавай, що все добре, та врешті так і станеться.
Невже це справді помагає?
Ну, так кажуть.
Якщо чесно, я вважаю, що це дає фальшиву надію.
Але у твоєму випадку – аякже.
Не витримую!
Переживе.
Може, Люсі правду каже. Треба просто жити далі.
Я бачила, ти махаєш мені носовичком.
Ти щось хотів?
От лихо.
Юху-у, мій солоденький!
Ти змінився. Нова стрижка?
Скажи, золотко?
Доведеться навчитися жити на одну восьму.
Якщо тебе це заспокоїть,
я знаю, що можна звикнути до всякого розчарування.
Це не дуже заспокоює.
Та все ж, здається, Сократ казав...
Він казав...
Чи не байдуже?
Йому вже краще?
Він покинув ковдру. Не віриться.
Чарлі Браун, я не розумію.
Я думала, що коли брат позбудеться дурної ковдри, і йому,
і мені буде краще.
А виявилося, що мені сумно бачити його таким сумним.
Інколи люди надто хочуть позбутися речей
і не цінують те, що дарує їм комфорт
і безпеку.
Чарлі Браун,
інколи ти напрочуд проникливий,
хай там що кажуть інші.
Хвилинку.
Пошарпана, неприємна, блакитна.
Це ж братова ковдра.
Де ти це взяв?
Не знаю, як це сталося, але мусите все повернути.
Що ж, бігль, обміняємось.
У якому сенсі «ні»?
Я ще нічого не запропонувала.
От лихо.
Лайнусе, що це в тебе?
Знайшов на кухні.
Неідеальна, але свою роль виконує.
Кого я обманюю?
Вона пахне картоплею й брудом.
Моя ковдра!
Але... Як це?
Не переймайся.
Ого. Люсі, як тобі вдалося?
Часом, щоб учинити правильно, потрібно чимало п'ятаків.
5 ЦЕНТІВ
«Біглі-скаути охайні».
«Ночуючи на природі,
бігль-скаут старається не лишати по собі слідів».
«Щоб прибиралося швидше,
увімкни музику».
«Коли прибираєш у таборі,
завжди позбувайся сміття належним чином».
«І пам'ятай: прибирати не обов'язково нудно.
Роби це з радістю».
«Але не перестарайся».
«Пам'ятай: чистий табір – щасливий табір».
«Операція Піца».
Ніщо не розбурхує апетит так, як прогулянка.
На щастя, я спакував перекус.
Мій бутерброд зіпсувався.
Побережи місце в шлунку, Чарлі Браун.
Ми ж сьогодні печемо власну піцу.
Точно. Я ледь не забув.
Уся піца смачна,
але всі знають, що найкраща та, яку ти зробив сам.
А ти куди зібрався, бігль?
О, і не мрій.
Свято піци лише для офіційних гостей табору.
Ти офіційний гість табору?
Я так і думала. На жаль, сьогодні не твій день.
Привіт, Снупі.
Ну, гаразд. Ще побачимось.
Найкраще розкачувати тісто руками – отак.
Моє тісто прилипло.
Не переживай, Чак. Є запасна кулька.
Люсі, кидай її сюди.
Зараз.
Для найсмачнішої піци треба рівномірно розмастити соус.
Дивіться.
Чак, ти трошки перегнув палицю.
Палицю? У піці?
Це такий вираз, Чак.
Я нечупара.
Звикнеш.
З сирів я найбільше люблю моцарелу.
Стримана, свіжа, ледь чутна.
Ніжна смакота для вибагливого гурмана.
А коли тане, то особливо тягуча.
Щур тебе.
Знов за рибу гроші.
Та це, мабуть, анчоуси на столі з начинкою.
Начинку розкладайте рівномірно.
Щоб у кожному шматочку відчувати всі смаки.
Не кидайте все на купу.
Не знав, що в начинки може бути клаустрофобія.
Ананаси на піці?
Завдяки їм я така солодка.
Ого. Марсі, бачу, ти дала собі волю з інгредієнтами.
Єдине місце в житті, де я допускаю безлад, сер.
А тепер запікатись.
Чому зволікаєш, Чарлі?
Не можу обрати начинку.
Стільки варіантів, що я боюся обрати щось не те.
Це піца. Тут нема неправильних варіантів.
Мабуть, візьму пепероні.
Добре, тоді гриби.
Га? Дивно.
Швидше, Чарлі Браун.
Клянуся, хвилину тому тут було повно інгредієнтів.
Так і знала.
Так і знала, що ти не встоїш перед святом піци.
Усе нормально, дружок.
Я цілу й так не подужаю.
Як на мене, краще, ніж готували власну піцу –
тільки ділитися нею з іншими.
Згода.
Так. Я цілу не з'їм.
О, добре.
Не хочеться визнавати, але слушна думка, Чарлі Браун.
ЗА «ДРІБНОТОЮ» ЧАРЛЬЗА ШУЛЬЦА
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська
ДЯКУЮ, СПАРКІ. НАВІКИ В НАШИХ СЕРЦЯХ.