Užsiregistruosiu žaisti badmintoną.
O tu, Čarli Braunai?
Kas čia?
Registracija į astronautų kursus.
Neįprastas užsiėmimas stovykloje.
Pasiliksiu prie badmintono.
„Selės dantukas“.
Pažiūrėkit, koks skrebutis.
Tolygiai užteptas sviestukas.
Puikiai paskleistas marmeladas.
Neblogai, galiu pasakyt.
Ką tik sakei, kad neblogai.
Iškrito dantis.
Marmeladas buvo per kietas.
Viskas gerai?
Gerai?
Puikiai!
Tai reiškia, kad sulauksiu dantukų fėjos!
Duokit kelią.
Vienu dantuku mažiau.
Snūpi, girdėjai?
Man iškrito pieninis dantis.
Girdėjot, kad man iškrito dantis?
Stovykloje sklinda tokie gandai.
Įdomu, kiek pinigų šiais laikais dantukų fėjos duoda už dantį.
Priekinis ar krūminis dantis?
Krūminis.
Už juos duoda daugiau, nes jie atlieka sunkų kramtymo darbą.
Aš apie tai nepagalvojau.
Paprastai dantukų fėja man palieka tik penkis centus.
O dabar galiu tikėtis dvidešimt penkių.
Tas dantis – auksinis.
Tik jei namie palikai dantukų fėjai persiuntimo adresą,
prieš išvykdama į stovyklą.
Ką turi galvoje?
Kaip kitaip dantukų fėja tave suras?
Pamaniau, kad jei padėsiu dantuką po pagalve,
dantukų fėja žinos, kur jį rasti.
Kaip? Čia tau ne Kalėdų Senelis.
Jis turi laiko aiškintis, kas, kur ir kaip, nes dirba tik kartą metuose.
Be to, jam padeda elfai.
Apie tai nepagalvojau.
Aš tai visada nurodau persiuntimo adresą.
Tikrai tikrai.
Prieš eidama pas močiutę, į pižamų vakarėlį ir taip toliau.
Ir teisingai darau!
Pasaulio pabaiga.
Gal pasilaikyk tą dantuką, kol grįši namo,
ir tada padėk jį po pagalve.
Nenorėčiau, kad jis nuvertėtų.
Kodėl negali parašyt dantukų fėjai laiško su stovyklos adresu?
Teisingai! Rašyk, didysis broli.
Miela dantukų fėja, rašau norėdama pranešt savo laikinai naują adresą,
nes man iškrito dantis, ir nenorėčiau, kad tu pasiklystum.
Kaip suprantu, už krūminį dantį galima gauti 25 centus,
bet jei norėsi palikti man smulkiais...
Gal nenukrypkim nuo pagrindinės mūsų temos – adreso.
Gerai sakai.
Mane rasi Spring Leiko stovyklos B namely, pirmoje lovoje prie galinio lango.
Viso.
Ir taip toliau. Selė Braun.
Einu išsiųsti.
Tu geriausias didysis brolis iš visų.
25 centai – nemaža suma.
Reikia sudaryti atsakingą finansinį planą.
Pala. Aš nežinau, kur dantukų fėja gyvena.
Kur man jį siųsti?
Iškritęs dantis nereiškia, kad yra pamestas.
Selė jį tebeturi.
Ji paprašė, kad išsiųsčiau laišką dantukų fėjai,
bet nežinau, kur jį siųsti.
Nenoriu jos nuvilti.
Galvoji tą patį, ką ir aš?
Ne, Snūpi. Aš tau duosiu 25 centus,
ir tu atliksi dantukų fėjos darbą – padėsi juos vietoje Selės dantuko.
Mainais už skanuką?
Štai.
Dabar man belieka užmigti ir leist dantukų fėjai atlikti savo darbą.
O jei aš neužmigsiu?
Jei visą naktį nemiegosiu?
Jei...
Gerai, Snūpi.
Tau tereikia įsėlinti į namelį, apkeisti
ir nieko neprižadinti.
Supratai?
Tai mano paskutiniai pinigai, tad būk atsargus.
Gera daryti gerus darbus.
Ačiū, bičiuli.
Laukiu nesulaukiu, kol pamatysiu, kaip rytoj apsidžiaugs Selė.
Buvo atėjus dantukų fėja.
SPRING LEIKAS
Šunų skanukas?
Aš pasipiktinus.
Baisu. Paduosiu į teismą.
Ką aš padariau dantukų fėjai, kad ji šitaip su manim pasielgė?
Tikėjausi pinigų, ne skanuko.
Juo labiau šuniško.
Turbūt ji apsiriko.
Rašyk laišką!
Miela dantukų fėja, gavau tavo „dovaną“ už iškritusį dantuką.
Sakoma, kad su kiekvienu iškritusiu pieniniu dantuku vaikas labiau subręsta.
Tai va, esu labiau subrendusi.
Subrendusi ir nusivylusi.
Ištaisyk klaidą.
Sėkmės. Selė Braun.
Snūpi, palikai Selei ne tą, ką reikėjo.
Nea.
Atmink, vaiko supratimas apie teisingumą ir stebuklus pakibo ant plauko.
Sukeitei?
Tai kur pinigai?
Ką dabar darysim?
Reikia kažką padėti po Selės pagalve.
Skolos raštelis?
Pasirašytas dantukų fėjos?
Įsivaizduojat?
Dantukų fėjos ranka parašytas skolos raštelis – geriau už pinigus.
Gal aš jo net neišsigryninsiu.
Kas dar turi dantukų fėjos autografą?
Turėtum jį įsirėminti.
Puiki mintis.
Bus sunku atsispirti iškeisti skolos raštelį į 25 dolerius.
Dvidešimt penkis dolerius?
Štai ką reiškia pasitikėti šunim, kuris neišmano matematikos.
VADOVAS SKAUTAMS
„Tikras skautas yra nagingas.
Nuostabi gamta.
Su savo amžinu grožiu ir ramybe.
Deja, ne viskas yra amžina.
Bet nagingas skautas visada žino, ką daryt.
Kai skautas išmoksta būt nagingu,
nėra nieko, ko jis negalėtų sutaisyti.
Šmaukšt.
Skaitosi, jei nori žinot.
Mano spurga.
Ji virto bandele.
Vargeli.
„Bet būti nagingu nereiškia, kad viską reikia taisyti.
Kitaip tariant, jei daiktas nesulūžęs, jo taisyti nereikia.“
„Dilema dėl kramtomosios gumos“.
Net gėda žiūrėti!
Kur komandinis darbas? Darbas išvien? Vienybė?
Esu tikra, kad Vadove skautams nemažai prirašyta šia tema.
Štai. Konkrečiai ir aiškiai.
„Komandinis darbas – skautų būrio pagrindas, vertas pagarbos.“
Deja.
Žinau, kad tikrai turėjau Džo Šlabotniko naujoko kortelę.
Ką pasakysi?
Trys plokštelės kramtomosios gumos.
Nemojuočiau ja taip atvirai, jei negalėčiau pavaišint visų, Čarli Braunai.
Paskutinė gumos plokštelė buvo sukramtyta jau prieš kelias dienas.
Tai labai paklausi prekė.
Tai tik guma. Kas čia ypatingo...
Atsiprašau, bet ar gali būti, kad nugirdau kramtomosios gumos popierėlio šnarėjimą?
Turbūt apsirikau.
Ar gali būt, kad nugirdau palengvėjimo atodūsį?
„Komandinis darbas reikalauja susitelkimo ir dėmesio vienas kitam.
Pradėkite nuo to, kaip užmegzti akių kontaktą.“
Negaliu patikėt, kad nešiojiesi kišenėje tą gumą.
Abejoju, ar čia tiek daug norinčių tos gumos, kaip tu sakai.
Kalbatės apie kramtomąją gumą?
Kas turi gumos?
Čarlis Braunas turi gumos!
Labai tikiuosi, kad pasidalinsi su visais, Čarlzai.
Aišku, kad pasidalins.
Juk tai mūsų geraširdis Čakas.
Na, jei atvirai, teturiu tris plokšteles.
- Šitaip nieko nebus. - Nagi.
- Reikalaujam gumos. - Nurimkit.
Šią dilemą lengva išspręsti.
- Tikrai? - Taip.
Čakui tereikia išsirinkti du mėgstamiausius draugus,
kuriuos pavaišins guma. Paprasta kaip dukart du.
- Pala. - Teisingai.
- Nepasišiukšlink. - Puiki mintis.
- Sutinku. - Taip bus geriausia.
Vargeli.
„Komandinio darbo esmė – pasitikėjimas.
Tinkamai kontroliuojamas ir atliktas
pasitikėjimo testas yra puikus būdas stiprinti būrio vienybę.
Tiesiog atsistokit nugara ir griūkit į laukiančias savo būrio narių rankas,
taip demonstruodami savo pasitikėjimą ir bičiulystę.“
Visa stovykla kalba apie tavo gumą, didysis broli.
Neprimink.
Nepavydžiu, kad tau tenka rinktis, kam atiteks ta paskutinė plokštelė.
Tiesą sakant, Sele, yra dvi atliekamos plokštelės.
Na, taip, bet kai vieną duosi man, tau beliks viena atliekama plokštelė.
Juk duosi man plokštelę, taip?
Savo vienintelei sesutei. Savo artimiausiam žmogui.
Žinoma, kad duosi.
Man dar reikia pagalvoti.
Tu, kaip šeimos narys, turi laikytis tam tikrų įsipareigojimų.
Štai jis.
Ar tai nauji marškinėliai, Čarli Braunai? Labai gražūs.
Pakeitei šukuoseną?
Kažkodėl man atrodo, kad tas dėmesys susijęs su guma.
O gal ir klystu.
Labas, guma.
Čakai, čionai.
Kaip sekas?
Sunkiai.
Turbūt aš dėl visko kalta.
Nepyk.
Ačiū, kad pasakei.
Žmonės moka neblogai apsimesti, kai ko nors labai nori.
Palengvinsiu tau užduotį.
Atiduok gumą pirmam sutiktajam.
Pradedant nuo dabar.
Iškart nuo dabar.
Nuo šios minutės.
Duok man gumos, Čakai.
- Negali būti. - Aš Čarlio Brauno mėgstamiausia.
- Jis atiduos ją man. - Ne, man!
Daugiau negaliu!
Geriau niekada nebūčiau radęs tos gumos!
„Komandinis darbas grindžiamas bendravimu, siekiant bendro tikslo.
Norėdami tai išbandyti, užriškite vienam nariui akis
ir leiskit kitiems nariams balso pagalba padėti jam įveikti kliūčių ruožą.
Kalbėjimas po vieną – puikus komandinio darbo įrodymas.
Ir pabaigai – prievarta komandinio darbo neįdiegsi.
Skautų būrys tampa komanda tada,
kai išmoksta atidėti į šalį nesutarimus ir veikti išvien.
Niekas taip nesuartina komandos, kaip bendras tikslas.“
Ką man daryti, Linai?
Kad ir ką pasirinksiu, dauguma vaikų liks nusivylę.
Tikrai padėtis be išeities.
Bet toks jau tas gyvenimas.
Visiems neįtiksi.
Teisingai!
- Vis dar negavom gumos. - Tu juk nemėgsti gumos.
Dėmesio, paklausykit.
Turiu pranešimą.
Tylos, visi.
Mano mylimas brolis, kuris niekada nesikrato įsipareigojimų šeimai,
apsisprendė, ką daryti su guma.
Taip, apsisprendžiau.
Aš ją išmečiau.
Ką padarei?
Išmečiau.
Gumos nebėra, ir niekas jos negaus.
Net ir aš.
Nusprendžiau, kad verčiau visi būsim vienodai nusivylę,
nei pavydėsim vienas kitam, net jei ir supyksit už tai ant manęs.
- Teisingai jis sako. - Gerai, didysis broli.
- Nors kartą jis teisus. - Kas apskritai tos gumos nori?
Geras vaikis.
Žinai, kartais iš tavęs galima pasimokyti, Čarli Braunai.
Tai pasakysi, ką padarei su ta guma?
SUKURTA PAGAL ČARLZO M. ŠULCO PIEŠINIŲ SERIJĄ „RIEŠUTĖLIAI“
Išvertė Laima Banionienė
AČIŪ TAU, SPARKI. NIEKADA TAVĘS NEPAMIRŠIM.