Malacis, Snūpij.
Noteikti esmu vienīgais sīcis pasaulē,
kuram jāpiekukuļo savs suns, lai viņš atnestu bumbiņu.
"Situācija ar Salliju".
Grūti noticēt, ka kārtējā vasaras nometne jau gandrīz beigusies.
Vai tev un taviem bīgla skautiem gāja jautri?
Izklausās, ka kāds sabēdājies.
Vai tev viss labi, Sallij?
Ko? Jā. Man…
Man viss labi, lielais brāli.
Te nav nekā, ko redzēt.
Neizklausās pēc nekā.
Nu, viss sākās šorīt.
Mēs ar Naiomiju nolēmām uzcept…
pankūkas!
Varena ideja, Sallij.
Pārējās meitenes būs sajūsmā.
Vai pievienosim mellenes?
Protams.
Šokolādes gabaliņus?
Jā!
- Banānus? - Jā!
- Želejkončas? - Jā!
Briseles kāpostus?
Varbūt ne pankūkās.
Izklausās varen jautri.
Bija.
Tad kāpēc bēdājies?
Vienkārši…
Atvaino.
Skaidrs, ka Sallija mums nestāsta visu, Snūpij.
Bet ko?
Tā ir īsta mīkla.
Pasaulslavenais detektīvs.
Varena doma, Snūpij.
Ja strādāsim kopā,
noteikti tiksim skaidrībā, kas apbēdina Salliju.
Aiziet!
Laikam vispirms vajadzētu izlemt, uz kurieni dodamies.
Paldies, ka piekriti sarunai, Naiomij.
Cik saprotu, jūs ar Salliju šorīt cepāt pankūkas jūsu namiņa biedrenēm.
Tieši tā.
Nedomāju, ka tas ir nepieciešams, draugs.
Viņa atzīst, ka viņas cepa pankūkas.
Ja tā padomāju, tad tiešām notika kas visai neparasts.
Tā nu mēs ēdām brokastis…
Šīs varētu būt labākās pankūkas, kādas esmu ēdusi.
Piekrītu, Lusila.
Noteikti labākās.
Nezinu.
Labākās pankūkas cep mans tētis.
Labāk iešu viņam piezvanīt, lai paziņotu jaunumus.
Visas bija vienisprātis, ka tā bijusi vasaras labākā maltīte.
Izklausās lieliski.
Man šķita, minēji, ka notika kas neparasts.
Tā bija.
Tas ir ļoti neparasti, ka visas bijām vienisprātis.
Tas, kas apbēdināja Salliju, būs noticis pēc pankūku brokastīm.
Nav ne jausmas.
Zinu tikai to, ka pēc brokastīm viņa teica, ka ies uz rokdarbu namiņu.
Vai man maz jautāt par dīvaino apģērbu?
Viņš mēdz aizrauties.
Jā, Sallija te bija.
Mēs nolēmām uzmeistarot feju mājiņas.
Šķiet, mums vajag mazliet vairāk informācijas, Snūpij.
Vai Sallija sabēdājās, ka viņai neizdevās rokdarbs, Linus?
Pēc savas pieredzes zinu, ka tā gadās.
Man tavs abstraktais koks šķita apburošs, Čārlij Braun.
Tas bija domāts alnis.
Feju mājiņas sanāca brīnišķīgas,
tik brīnišķīgas…
ka nolēmām tās nolikt mežā.
Te tās ir.
Izklausās, ka viss izdevās labi.
Vai Sallijas uzvedībā bija kas neparasts?
Nē. Viņa mani vairākas reizes nosauca par savu "saldo Labū".
Atceros, ka viņa teica, ka dosies uz mūzikas telpu, ja tas palīdz.
Protams, ka tur ir mani pirkstu nospiedumi.
Tās ir manas klavieres.
Kā jau teicu,
Sallija atnāca un teica, ka viņas sirdī esot dziesma.
Tāpēc lūdza, vai varu nospēlēt pavadījumu.
Tu spēlēji, un viņa dziedāja.
Ne gluži.
Izklausās jautri, Šrēder.
Ar Bēthovenu nevar nolaist greizi.
Es netieku gudrs.
Pēc visu stāstītā sanāk, ka Sallijai bijusi lieliska diena.
Tas nelīmējas kopā.
Kas nu, Snūpij?
Vai kaut ko izdomāji?
Laikam jau ne.
Nu, mēs nedrīkstam padoties.
Kaut kas ir apbēdinājis Salliju.
Mēs noskaidrosim, kas,
pat ja nāksies intervēt katru nometnes dalībnieku.
Mēs visus izprašņājām.
Vēl bez pankūkām, rokdarbiem un kazū
Sallija devās peldēt,
ēda saldējumu un pastaigājās dabā.
Pēc visu teiktā sanāk,
ka viņa šķietami labi pavadīja laiku.
Es nesaprotu.
Salīdzināsim pierakstus.
Vai dieniņ!
Sallij, mēs ar Snūpiju centāmies tikt skaidrībā par to,
kas tevi šodien apbēdinājis.
Mēs visus izprašņājām un sekojām pavedieniem,
bet netiekam gudri, kāpēc esi bēdīga.
Es neesmu bēdīga.
Tu… neesi?
Man bija burvīga diena.
Patiesībā pat izcila.
Tad kāpēc tu raudi?
Nezinu.
Es jūtos tik laimīga un priecīga,
ka manas jūtas pašas netiek ar sevi galā.
Un man acīs saskrēja asaras.
Šķiet, es tagad saprotu.
Tās ir laimes asaras.
Tās ir vislabākās.
Bet tajās ir nedaudz skumju,
jo tik izcilas dienas negadās vienmēr.
Bet tieši tas padara tās īpašas.
Ar izcilām dienām ir tā - tās var notikt jebkurā mirklī.
Un mūsu uzdevums ir novērtēt tās, kad tās atgadās.
Paldies, lielais brāli.
Snūpij, domāju, ka varam slēgt izcilās dienas lietu.
Labi, māte daba.
Nu jau tu izrādies.
BĪGLA SKAUTA ROKASGRĀMATA
"Vai vari būt bīgla skauts? Dzīvnieku balsis."
Bīgla skauts ir dzīvnieku balsu eksperts…
un spēj atpazīt visu dabas radību skaņas.
Piemēram, majestātisko aļņa saucienu.
Un pūces baiso saucienu.
Un rosīgos circeņu čirkstus.
Kaut arī daudziem dzīvniekiem ir viens sauciens…
ir arī tādas radības, kurām ir dažādi saucieni.
Vai dieniņ!
Sviests.
Nespēju izturēt!
Tie ir visfascinējošākie radījumi.
Kāpēc man nevar būt normāls suns?
Te tu esi.
Man teica, ka tev esot fotoaparāts,
tāpēc gribu, lai tu šo to nofotografē.
"Atmiņu grāmata".
Pēc dažām dienām nometne beigsies,
un esmu atbildīga par atmiņu grāmatas izveidošanu.
Tā ir kā mūsu vasaras gadagrāmata,
kam jāataino jautrība, ko piedzīvojām nometnē.
Tas ir liels darbs.
Runa ir par mūsu nometnes mantojumu.
Ei, jūs abi. Kas jums padomā?
Ceram uzņemt fotogrāfijas, kas iemiesotu labākās nometnes atmiņas.
Manas mīļākās atmiņas no nometnes laikam ir Mobija Dika pārlasīšana.
Atcerējos, kādu sapni redzēju.
Es vienā dienā uzvarēju gan Pasaules sērijā, gan Superkausā.
Neslikti.
Es domāju atmiņas par īstām nometnes aktivitātēm.
Ja godīgi, man vislabāk patika sēdēt uz šiem pakāpieniem
un dalīties stāstos ar draugiem.
Mēs meklējam kaut ko nedaudz dinamiskāku.
Skatieties!
Jā!
Labais.
Sajūtas ir pareizās, bet…
Šļakstu dēļ grūti saprast, kas notiek.
Ko?
Man patīk enerģija, bet vai varat tik ļoti nešļakstīties?
Šķiet, viņa grib, lai vairāk šļakstāmies.
Sapratām!
Nē, nē, nē!
Kā lai iemūžinām cilvēku atmiņas,
ja viņi ne mirkli nav mierā?
Zini, manas mīļākās atmiņas no nometnes laikam ir pastaigas mežā.
Dabas skaistums ir visai iedvesmojošs.
Oho, Čārlij Braun.
Tas ir tik garlaicīgi.
Skatīties uz kokiem?
Tā nekas nesanāks.
Nu, tu nevari tā izlemt, kuras atmiņas būs cilvēkiem nozīmīgas.
Kā tad!
Es izlemšu, kuras atmiņas būs cilvēkiem nozīmīgas.
Lieliska doma, Čārlij Braun.
Nav mīļāku nometnes atmiņu par rokdarbiem.
Tā, nes iekšā!
Es to neuztaisīju.
Ko tu uztaisīji?
Varbūt uzņemsim dažas bildes ar šo,
tad nofotografēsim tevi ar to…
tur.
Gatavs?
Labi, platu smaidu.
Platāku!
Ir. Ejam tālāk.
Man tu joprojām esi visskaistākais, kartupeļruksi.
Nu jūs nekad neaizmirsīsiet, kā airējāties pa kristāldzidru ezeru.
Būtu vieglāk, ja mēs būtu kristāldzidrā ezerā.
Vai vispār ezerā.
Viļņi traucē uzņemt skaidru kadru.
Tagad smaidiet un izliecieties, ka ēdat gardāko saldējumu pasaulē.
Kāpēc jāizliekas?
Tā patiesībā ir auksta kartupeļu putra.
Fotogrāfijās labāk izskatās.
Tik ļoti nekūst.
Bet es nekad ar nūju neesmu dzinis prom lāci.
Te nav svarīgi, ko tu esi vai neesi darījis.
Svarīga ir noskaņa.
Tā, kur ir mans lācis?
Nevarēju atrast lāča kostīmu.
Tas ir viss, ko varu piedāvāt.
Ups, atvainojiet.
Nepamanīju jūs.
Kaut kā pielāgosimies.
Nebija viegli, bet man šķiet, ka mums izdevās.
Vai tev ir viss nepieciešamais, lai izveidotu atmiņu grāmatu,
kā vienojāmies?
Tas būs vareni!
Tieši šādas atmiņas cilvēki grib atcerēties,
un par to viņiem jābūt pateicīgiem Lūsijai van Peltai.
Un palīgam.
Nevaru sagaidīt, kad visi redzēs atmiņu grāmatu.
Jūs piekritīsiet, ka šī bijusi vislabākā vasara.
Man jau tāpat tā šķiet.
Jā, Naiomij, bet nu tev būs pierādījums.
Sanāciet, nometnes biedri,
un uzmetiet aci šī gada atmiņu grāmatai.
Bet tās nav manas atmiņas.
Dalies ar visiem!
- Oho! - Lūsij, tev tiešām vareni…
Lūsij?
Zinu, ka atmiņu grāmata nesanāca tāda, kā biji plānojusi,
bet, manuprāt, tā ir lieliska.
Pasaki to tiem, kuri par mani smejas.
Viņi nesmejas par tevi, Lūsij.
Viņi smejas par atmiņām, kas radītas, jautrojoties kopā ar draugiem.
Tāda jau arī ir nometnes ideja.
Manuprāt,
tas nozīmē, ka tava atmiņu grāmata ir sasniegusi savu mērķi.
- To es atceros. - Milzu šļakatas.
Cik forši.
- Man patīk šī. - Re, kur es.
Labā bilde.
Tas bija tik forši.
Lūsij, tev tik labi izdevusies atmiņu grāmata.
Tiešām? Tev patīk?
Mums ļoti patīk.
Šī ir labākā nometnes atmiņu grāmata, kāda mums bijusi.
Mēs tavējā visi parakstījāmies.
ČĀRLIJS BRAUNS - NAIOMIJA - PIG-PENS SALLIJA - MĀRSIJA - ŠRĒDERS
Paldies.
Un paldies tev, Snūpij.
Bez tevis man tas nebūtu izdevies.
Tu…
Tu esi labs suns.
Malacis, Lūsij!
Snūpij!
Vai tev un taviem skautiem bija laba vasara varenajā dabā?
Man arī, vecais draugs.
Mums laikam jādodas.
Tu zini, ka viņi iet nepareizā virzienā, vai ne?
PAMATĀ ČĀRLZA M. ŠULCA RIEKSTIŅU KOMIKSS
Tulkojusi Aija Oliņa
PALDIES, SPĀRKIJ. VIENMĒR MŪSU SIRDĪS.