Ingen fare, Julie. Det er bare for et par timer.
Madame de Merteuil.
Sitt ned, madame.
Kjenner du igjen dette dokumentet?
Les det, er du snill.
EKTESKAPSAVTALE
-Hva...? -Les.
"I den allmektige Guds åsyn, 17. mars 1745, tar jeg til ektemann"-
-"monsieur Lucien Beaucaillou, født 23. juni 1723"-
-"og som arbeider som plogmann." Latterlig.
Jeg er enig.
Det finnes ingen Lucien Beaucaillou som er født i juni 1723.
Vi mistenker at Beaucaillou er greven av Valmont.
-Du kjenner ham. Stemmer ikke det? -Tanten hans er en venn.
Vi mistenker også at greven er en beryktet libertiner.
-Vet du hva en libertiner er? -Har det med frihet å gjøre?
Ja, "frihet". Friheten til å bedra, forderve, besudle og overgi.
-Signaturen ligner min, men... -Selvsagt.
Du risikerer å miste alt, madame.
-Navnet mitt har blitt tatt... -Alt.
Ekteskapet med markien,-
-som har gjort deg rik og respektert, kom før dette.
Jeg skal være klar. Innerst inne vet jeg at du er uskyldig.
Jeg tror at du har blitt offer for en perfekt forbrytelse.
En forbrytelse som ender med at offeret forsvarer gjerningsmannen.
Jeg tror at din natur har gjort deg til bytte for et rutinert rovdyr.
Du tror at du forråder deg selv hvis du angir Valmont.
Forråder dine forhåpninger, dine glødende minner...
...de vedvarende vibrasjonene over kroppen din.
Det er det jeg tror, madame.
Og med den kunnskapen har jeg et spørsmål å stille deg.
Hele din fremtid avhenger-
-av din vilje til å svare sant på spørsmålet.
Om ikke høyt foran meg...
...i hvert fall i hemmelighet i ditt hjerte.
Madame markisen av Merteuil...
...er du forelsket i Valmont?
Takk, madame.
-Hvordan var dommer Tourvel? -En tølper.
Jaså? Jeg har hørt at han er en fintfølende mann.
En trangsynt person. En patetisk inkvisitor.
Tølperen har skjebnen din i sine hender.
Det sies at han er meget forelsket i sin kone.
Det er det vi skal sikte mot.
Ikke vær redd.
Alle menn er svake, og denne lille inkvisitoren enda svakere.
Kjære vicomte...
Et dokument er stjålet fra deg som kan føre til vår undergang.
Hun skal være mer gudfryktig enn en karmelittnonne.
Du har skylden for at jeg undertegnet det latterlige papiret-
-fordi du beholdt det som bevis på din "genialitet"...
...og fordi det ble stjålet.
I dag gir jeg deg sjansen til å oppnå det uoppnåelige,-
-å bli en legende og gjøre opp for ditt feiltrinn.
Din beundringsverdige tante er blitt kjent med madame de Tourvel.
Hun er en svært religiøs kvinne-
-og gift med aktoren som konspirerer mot meg.
Kanskje du forstår. Ditt oppdrag blir å forføre madame de Tourvel,-
-kjent for sin absolutte dyd, for å nøytralisere mannen hennes.
For å lykkes med dette oppdraget trengs et skarpt sinn-
-og en upåklagelig rytmesans.
Jeg håper at du ikke mener at utfordringen er umulig.
Engelskmennenes grådighet blir vår lykke.
De prøver å kjøpe de innfødte i stedet for å overbevise.
Madame de Tourvel har innledet et initiativ-
-som jeg mener passer spesielt godt til ambisjonene i Ny-Frankrike.
Det er mitt og abbé Montverdiers felles initiativ.
-Han er en ekte alliert. -Jeg vil gjerne vite mer.
Takket være jesuittene-
-har Bibelen eksistert i nesten hundre år på wyandotspråket,-
-men våre indianerbrødre mangler en bønnebok til daglig bruk.
Madame, ville du...?
Jeg kan bare begynnelsen på en sang om Jesu fødsel.
Vær så god, madame.
Bravo! Bravo!
Ikke nøl med å smigre først. Det gjør vondere når man er uforberedt.
Jeg vil uttrykke min dypeste beundring.
Et øyeblikk trodde jeg at jeg forsto det merkelige språket.
-Målet ditt er enkelt. -Likevel...
-Gjør dypt inntrykk på henne. -Ja?
Hvis jeg får lov...
-Få henne til å tvile på sin tro. -Til å gjøre hva?
-Å være oppriktig. -Vær så god.
Skap først en subtil distraksjon.
Nei, det går ikke.
Jeg er redd for å være uforskammet foran markisen.
Hvis madame de Tourvel ber deg...
Vær så god.
Hvorfor oversette våre bønner når vi kan lære oss deres?
Jeg har hørt at de lever broderlig, enkelt og i harmoni med naturen.
Er vi nærmere Jesus enn dem?
Du må selvsagt ikke vise noen tiltrekning.
-Vi skylder dem respekt, men... -Men hva?
Skal høvding Kondiaronk brennes på bålet-
-fordi han kaller Herren "Den store ånds sønn"?
-Jeg har lest Lahontans dialoger. -Hvilke konklusjoner trakk du?
At wyandotene er beundringsverdige, men at de mangler...
Sansen for dogmer og kjærligheten til avstraffelser.
-Det var ikke det jeg sa. -Men hva mener du, da?
Ikke noe som er verdt å krangle om, monsieur.
Når hun føler din forakt, ser din likegyldighet...
...blir hun forgiftet av en galle som bare forsterkes av skam.
Den vil ikke kunne oppdages.
Du vil bli hatet, og dermed eksisterer du.
Hun behager ham, så mye er klart.
Målet er at han skal behage henne.
Markise? Bli med meg.
Hva er det med deg?
Din overlevelse avhenger av min nevøs suksess med madame de Tourvel!
Jeg vet det.
Du er sart.
Jeg vet at du har erklært krig mot alle menn og ingen spesiell.
Men har du gått til krig mot deg selv?
For å kjempe mot frihetens mest skrekkinngytende fiende: sjalusien.
-Jeg er ikke forelsket i nevøen din. -Bevis det.
-Bevis hva? -At du fortsatt er en fri kvinne.
Hvordan?
Jeg har invitert noen venner til den lille paviljongen i kveld.
Ingen må se deg så sart.
I kveld vil jeg se kroppen din svette og henføres.
Hele Paris skal vite at Isabelle de Merteuil,-
-den ærede markisen og libertinernes dronning...
...vet hvordan man gir og tar imot nytelse.
Ja.
Nei. Ligg stille.
Unnskyld.
I kveld skal du leke med henne.
Velkommen.
-Skal du ikke si noe? -Du ba om en spasertur.
Vi spaserer.
Gjorde jeg deg opprørt under middagen?
Sannheten er at jeg desperat ville ha din oppmerksomhet.
Du er hard, så plutselig sart. Prøver du å forvirre meg?
Din kristne tro...
-Har du noensinne tvilt? -Tror du ikke på Gud?
Jeg vet ikke. Men jeg ser Ham i deg.
Som om... Som om du var litt mer enn bare deg selv.
Gjør jeg deg ubekvem?
-Jeg vet hvem du er. -Hvem er jeg?
Mannen min og jeg snakker sammen. Hans kontor er fullt av angiverbrev.
Hva arbeider han med?
Å spre evangeliet i Den nye verden er ikke grunnen til at jeg er her.
Det er en annen stamme jeg vil fortelle om Guds nåde.
De kalles libertinere.
Og det sies at du er en av høvdingene deres.
Du slutter aldri å overraske.
-Du forundrer meg slett ikke. -Du tar feil.
-Er du ikke libertiner? -Blås i det.
-For nå elsker du meg? -Du er ikke særlig barmhjertig.
Skal jeg være det i selskap med en smigrende rev?
Bli her i et par dager. Vær så snill, jeg ber deg.
-Fordi du elsker meg. -Jeg vet ikke om jeg kan elske.
Men da jeg lot som nettopp, var jeg lykkelig.
Jeg trodde til og med at jeg elsket meg selv.
Stakkars mann...
Du har rett. Dra i morgen. Reis hjem til mannen din.
Selvtilfredsheten din gjør deg naiv. Jeg er en mann.
Oppdratt i et samfunn som er skapt for og av menn.
De fleste menn drømmer om å få leve mitt liv.
Jeg fordømmes ikke. I verste fall trekker jeg meg tilbake en stund-
-mens jeg fortsetter å ta imot mine mest lojale beundrerinner.
Din mann er en brikke i greven av Gercourts spill.
Hans mål er markisen og bare henne.
Fordi hennes frihet og makt gjør menn til latter.
Du er brikkens brikke, uvitende om hvem din sanne herre er.
God natt, vicomte.
-Ja? -Det er Cécile.
Madame...
-Chevalier? -Ja.
-Et spørsmål til deg, unge mann. -Ja?
Er det riktig å beskylde rosene for deres skjønnhet?
Jeg... Nei.
-Eller lyset for dets skimmer? -Selvsagt ikke.
Eller solen for dens uendelige sjenerøsitet?
Nei, madame.
Så hvorfor klandre den unge kvinnen bak meg for at hun er den hun er?
En flott ung kvinne.
-Jeg ville aldri... -Ta deg sammen. Se på meg.
Skjerp deg. En ekte mann kan beherske seg.
Vi må snakke om et par rørjusteringer.
Ikke noe ugjennomførbart.
Du kan trene alene på rommet ditt-
-med en av de bøkene man kan lese med én hånd.
-Jeg leser ikke slike bøker. -Du må lære deg avledningsmanøvre!
I tankene, eller...
-Kjenner du avledningen? -Ja, madame. Det gjør jeg.
Tror du at en slik avledning kan tøyle din grenseløse entusiasme?
-Ja, madame. -Utmerket.
Ok, mine engler. Vær lydige og lykkelige. Kom igjen!
God dag, markise. Du virker å være full av energi.
-Fornyet etter en uforglemmelig natt? -Fortell om natten din.
Du ser uthvilt ut, noe som bekymrer meg.
Madame de Tourvel vet alt om sin manns etterforskning.
Vi har ikke bruk for henne.
Hun kom hit for å redde meg, en fortapt sjel.
Så innså hun hvor fordervet jeg virkelig er.
Tanten min venter på oss.
Dommer Tourvel skal avhøre et vitne i morgen-
-som han mener har fellende bevis mot deg.
Louis.
Selvsagt... Louis de Germain.
Din venn.
Hvis han bekrefter ekteskapets ekthet,-
-er rettssakens utfall dessverre forutsigbart.
-Der har vi det. -Det tror jeg ikke på.
Din naivitet blir din undergang, og min.
Hvordan kan jeg takke deg?
Jeg følger deg ut.
Vi ses snart, min venn. Takk.
Vi må hindre Louis i å vitne. Snakk med ham.
Han ville bare benektet alt.
Hvordan skal du få ham til å ombestemme seg?
Si at du har blitt uvenner med markisen.
-Han ville ikke tro meg. -Ikke?
-Penger, da? -Han har mer enn nok.
Hva kan han ville ha?
Meg. Han hater deg ikke, han er sjalu.
Han ville aldri innrømme det, men når han ser på meg...
...føler jeg begjæret hans. Som om hele kroppen hans...
-Liker han i det hele tatt kvinner? -Ja, også.
Da må vi gi ham det han vil ha...
...uten å tvinge ham til å føle begjærets skam.
-Jeg forstår ikke. -Inviter ham hit. I dag.
Hold meg med selskap i kveld i den lille paviljongen.
-Han og jeg? Og du? -Du sa nettopp at han vil ha deg.
Du må tilby ham fantasien hans, men...
På en indirekte måte, i hemmelighet.
Han er en forræder.
-Men han er ikke vond å se på. -Kanskje...
-Hva synes du, madame? -Ja.
Kort sagt ville du vært agnet.
Og du alibiet.
Skriv til ham og fortell hvor umettelig jeg er.
For meg fører hver eneste utsvevelse til en annen.
Én mann vil aldri være nok for meg.
Be ham om hjelp, kjære vicomte.
Takk.
Føler du deg roligere nå?
Ifølge advokaten skal Louis møte dommer Tourvel i morgen.
-Vi får vente og se. -Jeg mente angående meg.
Og min sans for frihet.
Jeg slapper av når jeg vet sikkert at du ikke har følelser for min nevø.
Jeg forguder nevøen min, Isabelle.
Han opplevde for mye for tidlig.
Han måtte spille mange roller. Jeg vet ikke hvem han er lenger.
Jeg er redd for at han heller ikke vet det.
Hører du det?
Sannelig.
Jeg kommer... Jeg kommer...
Avledningsmanøver!
God kveld!
Jeg vil se på.
Se dere nyte og elske hverandre.
Gjemmer du deg, madame?
Nei.
Jeg er harmløs i kveld.
-Hva har skjedd? -Ingenting, akkurat nå.
Og du? Du satt her, i fred og ro...
...ensom, fri.
Jeg misunner deg.
Hva er du redd for? Alt du ser i dette rommet er en ynkelig klovn.
Dømt til å bo i verden som den er...
...middelmådig og kald, vaklende og grusom.
Det er her jeg bor og skal fortsette å leve.
Du bruker så mange ord at jeg sliter med å forstå deg.
Jeg er...
...trett.
Greven av Valmonts magiske verden er bare aske og ruiner.
Når du lar deg veilede av kroppens nytelser...
...hvordan skal du kunne føle noe annet enn tretthet?
Stakkars sjel.
Kan ruinene kanskje være din lykke?
Jeg tror ikke at ulykken gjør noen edlere. Tvert imot.
Kanskje er det på tide å være litt mindre selvsikker.
Hvis en dør åpnes... ikke vær redd. Sett den på gløtt.
Vil du stå der?
Etter alt jeg har sagt?
Etter alt jeg har gjort?
Jeg vil stå der.
For å høre meg si noe fælt.
Mens du forteller flotte historier om Jesus...
Slutt! Hold opp...
-Takk, madame. -Du er gal.
Du prater om magiske dører... og kaller meg gal?
Din tåpelige stahet gir meg mot til å være meg selv.
Et par kilo bein...
...væsker, vev og innvoller.
Og fremfor alt...et rykte!
Et rykte om iherdighet.
Du må like meg litt hvis du blir her.
Jeg forlater deg i ensomhet, sinnsro og frihet.
Madame?
Takk.
-Nå forstår jeg. -Hva da?
Min venn Valmont.
Greve.
-Fikk du budet mitt? -De Germain dukket aldri opp.
-Men du har vel mer ammunisjon? -Dessverre.
"Dessverre"?
Du snakker om en markise som er gift to ganger.
Feltmarskalk Castellet, kongens rådgiver,-
-skrøt av din prinsippfasthet. Jeg vil nødig motsi ham.
Fortell om henne.
Du avhørte henne lenge. Hvordan var inntrykket?
Alt ble notert.
Markisen sa veldig lite, dessverre.
Og din hederlige kone? Jeg har hørt merkelige ting om hennes selskap.
Hun har tatt initiativ til å knytte bånd til Valmont.
Din kone tar initiativet.
For en moderne mann du er, monsieur de Tourvel.
Jeg tillater det.
Når hennes hensikter gagner mine...
-Spionerer hun for deg? -Nei.
Hun har fått tilbake flere fortapte sjeler til troen.
Trodde du at hun kunne omvende Valmont?
Hennes nærvær kunne holde Valmont borte fra markisen.
Galskap!
Man vinner ofte ved å skille de medsammensvorne.
En hengiven hustrus hellige lys mot...
...madame de Merteuils heftige forførelseskraft.
Du forstår deg ikke på laster.
Ikke se så ulykkelig ut. Du gjorde ditt beste, ikke sant?
Du ser virkelig ut som institusjonen du representerer.
Forsiktig, anstendig...
Heldigvis har kongeriket andre midler til disposisjon-
-for å sikre at vår Herres lover følges.
Vicomte, hvordan går det?
-Utmerket, madame. -Kom.
Er alt i orden?
Her, med deg? Hvordan kan det bli bedre?
Jeg er ikke alltid sikker på at jeg forstår deg.
Våre juridiske bekymringer er eliminert.
Har du ikke nye skrekkinngytende planer-
-om å forderve vidunderlige og uskyldige unge kvinner?
Tourvel er kanskje ferdig med oss, men jeg er ikke ferdig med hans kone.
Hva mener du?
Jeg vil heller bli torturert enn å la fiaskoen min bli kjent.
Ingen vil bebreide deg for å ha mislyktes med den helgenen.
Tvert imot tror jeg at ditt mot til å prøve vil bli verdsatt av...
Du vet så lite om meg.
Vet du hvorfor jeg er den jeg er?
Jeg mangler Louis' utseende og Gercourts penger,-
-men navnet mitt gir likevel gjenklang i mange hjem.
Jeg er min egen dommer. Jeg sammenligner meg ikke med andre.
Jeg måler meg mot mitt eget ideal for en stor libertiner.
Og en stor libertiner kan ikke vike når det gjelder madame de Tourvel.
Jeg beklager, men du får henne aldri.
Du øker bare min higen etter storhet, kjære markise.
Jeg vil ikke at du skal bli gjort til latter.
Det er ikke alltid det inntrykket jeg får.
Skal vi vedde? Jeg forfører Tourvel...
-Og hva vil du ha av meg? -Alt.
Deg.
Husker du hvordan vi elsket hverandre? På bryllupsnatten vår?
Jeg lurte deg, men du elsker meg, for du oppdaget ditt sanne jeg.
Jeg er inni deg, madame.
En dag vil du bli min.
Tekst: Thomas Fagerlid Iyuno