Seså, Julie. Det är bara i ett par timmar.
Madame de Merteuil.
Slå er ner.
Känner ni igen det här dokumentet?
Varsågod och läs.
ÄKTENSKAPSAVTAL
-Vad...? -Läs.
"Inför Gud allsmäktig, den 17 mars 1745, tar jag till make"-
-"monsieur Lucien Beaucaillou, född 23 juni 1723"-
-"och som arbetar som plöjare." Löjligt.
Jag instämmer.
Det finns ingen Lucien Beaucaillou som är född i juni 1723.
Vi misstänker att Beaucaillou är vicomten de Valmont.
-Ni känner honom. Inte sant? -Hans faster är en vän.
Vi misstänker dessutom att vicomten är en ökänd libertin.
-Vet ni vad en libertin är? -Har det med frihet att göra?
Ja, "frihet". Friheten att bedra, fördärva, besudla och överge.
-Namnteckningen liknar min, men... -Förstås.
Ni riskerar att förlora allt, madame.
-Mitt namn har usurperats... -Allt.
Ert äktenskap med markisen-
-som gjort er rik och respekterad, föregicks av detta.
Jag vill vara tydlig. Innerst inne vet jag att ni är oskyldig.
Jag tror att ni har fallit offer för ett perfekt brott.
Ett brott som slutar med att offret försvarar sin förövare.
Jag tror att er natur gjort er till byte för ett rutinerat rovdjur.
Ni tror att ni förråder er själv om ni anger Valmont.
Förråder era förhoppningar, era brinnande minnen...
...deras kvardröjande vibrationer över er kropp.
Det är vad jag tror, madame.
Och med den vetskapen har jag en fråga att ställa er.
Hela er framtid hänger-
-på er vilja att svara sanningsenligt på frågan-
-om inte högt framför mig-
-åtminstone i ert hjärtas hemlighet.
Madame markisinnan de Merteuil...
...är ni förälskad i Valmont?
Tack, madame.
-Hurdan var domare Tourvel? -Tölpaktig.
Jaså? Jag har hört att han är en finkänslig man.
En bigott person. En patetisk inkvisitor.
Tölpen har ert öde i sina händer.
Det sägs att han är väldigt förälskad i sin fru.
Det är det vi ska ta sikte på.
Oroa er inte.
Alla män är svaga, och den här lilla inkvisitorn ännu svagare.
Käre vicomte...
Ett dokument har stulits från er som kan leda till vår undergång.
Hon sägs vara mer gudfruktig än en karmelitnunna.
Ni bär skulden för att jag skrev på det löjliga pappret-
-för att ni behöll det som bevis för ert "geni"-
-och för att det blev stulet.
I dag ger jag er chansen att uppnå det ouppnåeliga-
-att bli en legend och gottgöra ert misstag.
Er beundransvärda faster har lärt känna madame de Tourvel.
Hon är en djupt religiös kvinna-
-och gift med domaren som smider ränker mot mig.
Ni kanske förstår. Ert uppdrag blir att förföra madame de Tourvel-
-känd för sin oförvitliga dygd, för att neutralisera hennes make.
För att lyckas med uppdraget krävs tankeskärpa från er sida-
-och en oklanderlig taktkänsla.
Jag hoppas att ni inte bedömer utmaningen vara omöjlig.
Engelsmännens girighet blir vår lycka.
De försöker köpa infödingarna i stället för att övertyga.
Madame de Tourvel har startat ett initiativ-
-som jag anser särskilt väl lämpat till ambitionerna i Nya Frankrike.
Det är mitt och abbé Montverdiers gemensamma initiativ.
-Han är en sann allierad. -Jag vill gärna veta mer.
Tack vare jesuiterna-
-har Bibeln funnits i nästan hundra år på wyandotspråket-
-men våra indianbröder saknar en bönbok för daglig användning.
Madame. Skulle ni vilja...?
Jag kan bara början på en sång om Kristi födelse.
Varsågod, madame.
Bravo! Bravo!
Tveka inte att smickra först. Det gör ondare när man är oförberedd.
Jag vill uttrycka min djupaste beundran.
För ett ögonblick trodde jag mig förstå det märkliga språket.
-Ert mål är enkelt. -Likväl...
-Berör henne på djupet. -Ja?
Om jag får lov...
-Få henne att ifrågasätta sin tro. -Att göra vad?
-Att vara uppriktig. -Varsågod.
Skapa först en subtil störning.
Nej, det går inte.
Jag är rädd att vara oförskämd inför markisinnan.
Om madame de Tourvel ber er...
Varsågod.
Varför översätta våra böner när vi kan lära oss deras?
Jag har hört att de lever broderligt, enkelt och i fred med naturen.
Står vi närmare Kristus än dem?
Ni får förstås inte råka visa någon attraktion.
-Vi är skyldiga dem respekt, men... -Men?
Ska hövdingen Kondiaronk brännas på bål-
-för att han kallar Herren "Den store andens son"?
-Jag har läst de Lahontans dialoger. -Vilka slutsatser drog ni?
Att wyandoterna är beundransvärda, men att de saknar...
Smaken för dogmer och kärleken till bestraffning.
-Det var inte det jag sa. -Men vad anser ni, då?
Inget som är värt att gräla om, monsieur.
När hon känner ert förakt, ser er likgiltighet...
...blir hon förgiftad av en galla som bara förstärks av skam.
Den kommer inte gå att upptäcka.
Ni kommer att bli hatad, och därmed existerar ni.
Hon behagar honom, så mycket är uppenbart.
Målet är att han ska behaga henne.
Markisinnan? Följ med mig.
Vad är det med er?
Er överlevnad hänger på min brorsons framgång med madame de Tourvel!
Jag vet.
Ni är skör.
Jag vet att ni har förklarat krig mot alla män, och ingen i synnerhet.
Men har ni gått i krig mot er själv?
För att kämpa mot frihetens mest skräckinjagande fiende: svartsjukan.
-Jag är inte förälskad i er brorson. -Bevisa det.
-Bevisa vad? -Att ni ännu är en fri kvinna.
Hur då?
Jag har bjudit in några vänner till lilla paviljongen i kväll.
Ingen får se er så skör.
I kväll vill jag se er kropp svettas och hänföras.
Hela Paris ska veta att Isabelle de Merteuil-
-den ärade markisinnan och libertinernas drottning-
-vet hur man ger och tar emot njutning.
Ja.
Nej. Ligg still.
Förlåt.
I kväll ska ni leka med henne.
Välkommen.
-Tänker ni inte säga något? -Ni bad om en promenad.
Vi promenerar.
Gjorde jag er upprörd vid middagen?
Sanningen är att jag desperat ville ha er uppmärksamhet.
Ena stunden är ni hård, andra skör. Försöker ni förvirra mig?
Er kristna tro...
-Har ni någonsin tvivlat? -Tror ni inte på Gud?
Jag vet inte. Men jag ser Honom i er.
Som om... Som om ni var lite mer än bara er själv.
Gör jag er besvärad?
-Jag vet vem ni är. -Vem är jag?
Min make och jag talar. Hans kontor svämmar över av angivningsbrev.
Vad arbetar han med?
Att sprida evangeliet i Nya världen är inte skälet till att jag är här.
Det är en annan stam jag vill uppmärksamma på Guds nåd.
De kallas libertiner.
Och det sägs att ni är en av deras hövdingar.
Ni upphör aldrig att förvåna mig.
-Ni förvånar mig inte alls. -Ni har fel.
-Är ni inte libertin? -Det gör detsamma.
-För nu älskar ni mig? -Ni är inte särskilt barmhärtig.
Ska jag vara det i sällskap av en räv som smickrar?
Stanna kvar i ett par dagar. Snälla, jag ber er.
-För att ni älskar mig. -Jag vet inte om jag kan älska.
Men när jag låtsades precis nyss var jag lycklig.
Jag trodde till och med att jag älskade mig själv.
Stackars man...
Ni har rätt. Ge er av i morgon. Åk hem till er make.
Er självbelåtenhet gör er naiv. Jag är man.
Uppfostrad i ett samhälle som är skapat för och av män.
De flesta män drömmer om att få leva mitt liv.
Jag skulle inte fördömas. På sin höjd drar jag mig tillbaka ett tag-
-medan jag fortsätter ta emot mina lojalaste beundrarinnor.
Er make är greven av Gercourts lakej.
Hans måltavla är markisinnan, och bara hon.
För att hennes frihet och makt gör män till åtlöje.
Ni är lakejens lakej, ovetande om vem er sanna herre är.
God natt, vicomte.
-Ja? -Det är Cécile.
Madame...
-Riddar Danceny? -Ja.
-Jag har en fråga till er, unge man. -Ja?
Är det rätt att beskylla rosorna för deras skönhet?
Jag... Nej.
-Eller ljuset för dess skimmer? -Självklart inte.
Eller solen för dess oändliga generositet?
Nej, madame.
Så varför klandra den unga kvinnan bakom mig för att hon är den hon är?
En underbar ung kvinna.
-Jag skulle aldrig... -Ta er samman. Se på mig.
Skärpning. En riktig man kan behärska sig.
Låt oss prata om ett par rörjusteringar.
Inget ogenomförbart.
Ni kan träna i avskildhet på ert rum-
-med en sådan där bok man kan läsa med en hand.
-Jag läser inte sådana böcker. -Ni måste lära er avledningsmanövrar!
I tanken eller...
-Känner ni avledningen? -Ja, madame. Det gör jag.
Tror ni att en sådan avledning kan tygla er gränslösa entusiasm?
-Ja, madame. -Utmärkt.
Då så, mina änglar. Var lydiga och lyckliga. Seså!
God dag, markisinnan. Ni förefaller vara full av energi.
-Uppiggad efter en oförglömlig natt? -Berätta om er natt.
Ni ser utvilad ut, vilket oroar mig.
Madame de Tourvel vet allt om sin makes utredning.
Vi har ingen nytta av henne.
Hon kom hit för att rädda mig, en förlorad själ.
Sedan insåg hon hur fördärvad jag verkligen är.
Min faster väntar på oss.
Domare Tourvel ska förhöra ett vittne i morgon-
-som han tror har fällande bevis mot er.
Louis.
Förstås... Louis de Germain.
Er vän.
Om han bekräftar äktenskapets äkthet-
-är rättegångens utgång dessvärre förutsebar.
-Där har vi det. -Det tror jag inte på.
Er naivitet blir er undergång, och min.
Hur ska jag kunna tacka er?
Jag följer er ut.
Vi ses snart, min vän. Tack.
Vi måste hindra Louis från att vittna. Tala med honom.
Han skulle bara förneka allt.
Hur ska ni få honom att ändra sig?
Säg att ni blivit osams med markisinnan.
-Han skulle inte tro mig. -Inte?
-Pengar, då? -Han har mer än tillräckligt.
Vad kan ha vilja ha?
Mig. Han hatar er inte, han är svartsjuk.
Han skulle aldrig erkänna det, men när han ser på mig...
...känner jag hans åtrå. Som om hela hans kropp...
-Tycker han ens om kvinnor? -Ja, också.
Då måste vi ge honom det han vill ha-
-utan att tvinga honom att känna begärets skam.
-Jag förstår inte. -Bjud hit honom. I dag.
Gör mig sällskap i kväll i lilla paviljongen.
-Han och jag? Och ni? -Ni sa just att han vill ha er.
Ni måste erbjuda honom hans fantasi, men...
På ett indirekt sätt, i hemlighet.
Han är en förrädare.
-Men han är inte oangenäm att se på. -Kanske...
-Vad tycker ni, madame? -Ja.
Kort sagt skulle ni agera bete.
Och ni alibi.
Skriv till honom och förklara hur omättlig jag är.
För mig leder varje utsvävning till en annan.
En man kommer aldrig att räcka för mig.
Be honom om hjälp, käre vicomte.
Tack.
Känner ni er lugnare nu?
Enligt advokaten ska Louis träffa domare Tourvel i morgon.
-Vi får vänta och se. -Jag menade angående mig.
Och min smak för frihet.
Jag blir lugn när jag vet säkert att ni inte har känslor för min brorson.
Jag avgudar min brorson, Isabelle.
Han fick uppleva för mycket, för tidigt.
Han fick spela så många roller. Jag vet inte vem han är längre.
Jag är rädd att han inte vet det heller.
Hör ni?
Sannerligen.
Jag kommer... Jag kommer...
Avledningsmanöver!
God kväll!
Jag vill se på.
Se er njuta och älska varandra.
Gömmer ni er, madame?
Nej.
Jag är harmlös i kväll.
-Vad har hänt? -Inget, just precis.
Och ni? Ni satt här, i lugn och ro...
...ensam, fri.
Jag avundas er.
Vad är ni rädd för? Det enda ni ser här inne är en eländig pajas.
Dömd att bebo världen som den är-
-medioker och kall, vacklande och grym.
Det är här jag bor och ska fortsätta leva.
Ni använder så många ord att jag har svårt att förstå er.
Jag är...
...trött.
Vicomte de Valmonts magiska värld är bara aska och ruiner.
När ni låter er vägledas av kroppens njutningar...
...hur ska ni kunna känna annat än trötthet?
Arma själ.
Kan undergången kanske bli er lycka?
Jag tror inte att olyckan gör någon ädlare. Tvärtom.
Kanhända är det dags att bli lite mindre självsäker.
Om en dörr öppnas...var inte rädd. Glänta på den.
Kommer ni att stå där?
Trots allt jag har sagt?
Allt jag har gjort?
Jag kommer att stå där.
För att höra mig säga hemska saker.
Medan ni berättar vackra historier om Kristus...
Sluta! Sluta...
-Tack, madame. -Ni är galen.
Ni talar om magiska dörrar... och kallar mig galen?
Er löjliga envetenhet ger mig modet att vara mig själv.
Ett par kilo ben-
-vätskor, vävnader och inälvor.
Och framför allt...ett rykte!
Rykte för ihärdighet.
Ni måste tycka om mig lite om ni stannade kvar.
Jag lämnar er i ensamhet, sinnesro och frihet.
Madame?
Tack.
-Nu förstår jag. -Vad för något?
Min vän Valmont.
Greven.
-Fick ni mitt bud? -De Germain inställde sig aldrig.
-Men ni har väl mer ammunition? -Tyvärr.
"Tyvärr"?
Ni talar om en tvåfaldigt gift markisinna.
Fältmarskalk Castellet, kungens rådgivare-
-lovordade er principfasthet. Jag vill inte gärna motsäga honom.
Berätta om henne.
Ni förhörde henne länge. Vad fick ni för intryck?
Allt skrevs ner.
Markisinnan sa väldigt lite, tyvärr.
Och er hedervärda maka? Jag har hört märkliga saker om hennes sällskap.
Hon har tagit initiativet att knyta an till Valmont.
Er fru tar initiativ.
Vilken modern man ni är, monsieur de Tourvel.
Jag tillåter henne.
När hennes syften gagnar mina...
-Spionerar hon åt er? -Nej.
Hon har återställt flera vilsna själar till tron.
Trodde ni att hon kunde omvända Valmont?
Hennes närvaro kunde hålla Valmont borta från markisinnan.
Vansinne!
Man vinner ofta genom att sära på medbrottslingarna.
En hängiven hustrus heliga ljus mot...
...madame de Merteuils häftiga förförelsekraft.
Ni förstår er inte på laster.
Se inte så olycklig ut. Ni gjorde ert bästa, inte sant?
Ni är bilden av institutionen ni representerar.
Försiktig, anständig...
Lyckligtvis har kungariket andra medel till sitt förfogande-
-för att säkerställa att vår Herres lagar efterföljs.
Vicomte. Hur står det till?
-Utmärkt, madame. -Kom.
Är allt som det ska?
Här, med er? Hur kan det bli bättre?
Jag är inte alltid säker på att jag förstår er.
Våra juridiska bekymmer är eliminerade.
Har ni inte nya skräckinjagande planer-
-på att fördärva underbara och oskyldiga unga kvinnor?
Tourvel må vara färdig med oss, men jag är inte färdig med hans maka.
Vad menar ni?
Jag blir hellre torterad än låter mitt misslyckande bli känt.
Ingen kommer att klandra er för att ha misslyckats med det helgonet.
Tvärtom tror jag att ert mod att försöka kommer uppskattas av...
Ni vet så lite om mig.
Vet ni varför jag är den jag är?
Jag saknar Louis skönhet och Gercourts pengar-
-men mitt namn genljuder ändå i så många hem.
Jag är min egen domare. Jag jämför mig inte med andra.
Jag mäter mig mot mitt eget ideal för en stor libertin.
Och en stor libertin kan inte ge vika vad gäller madame de Tourvel.
Jag beklagar, men ni får henne aldrig.
Ni ökar bara min hunger efter storhet, kära markisinna.
Jag vill inte att ni blir till åtlöje.
Det är inte alltid intrycket jag får.
Ska vi slå vad? Jag förför Tourvel...
-Och vad vill ni ha av mig? -Allt.
Er.
Minns ni hur vi älskade varandra? På vår bröllopsnatt?
Jag lurade er, men ni älskar mig, för ni upptäckte ert sanna jag.
Jag finns inuti er, madame.
En dag kommer ni att bli min.
Text: Emilia Svensson Iyuno