ZÖLD HULLÁM
Itt van.
- Szia! - Halihó!
Örülünk, hogy itt vagy.
Isten hozott!
- Sziasztok! - Szia!
- Usak. - Jó buli volt tegnap!
- Én is élveztem. - Kösz!
GO-GO TÁNCOS
Mit csináltatok?
- Csak a reggeli rutin. - Vagyis?
Ez a reggeli rutin?
Csak dumálgatunk.
Ebédelhetnénk együtt.
Eheti egyáltalán azt, amit mi?
Szabad?
Majd csinálok csirkés turmixot.
- Hoztam csirkemellet. - Mi?
- Anyám! - Hány kilós az a cucc?
Kábé 1700 gramm.
NAPI 2 KG CSIRKÉT FOGYASZT A TESTÉPÍTÉSHEZ
Bedobom egy fazékba.
Ez egy napi adag?
Aha.
Jesszus! Milyen íze lehet?
Mi ez? Főtt csirke?
- Ez komoly? Hát ez kész! - Súlyos!
Micsoda önfegyelem van ebben a srácban!
A munkája miatt.
Ilyen élet mellett nem sok ideje marad a szerelemre.
Talán még nem is volt komoly párkapcsolata.
Usak mellett olyan lehet az élet, mintha egy sportoló élettársa lennél.
- Igazad van! - Teljesen!
KINT VÁR A MOBIL KÁVÉZÓ
Nézzétek, ott van!
Gyönyörű!
Jaj, de csini!
- Stílusos. - Cuki a logója!
Szupi!
Hű, de menő!
- Mentaszínű. - Nekem bejön.
Eszméletlen!
Jól néz ki.
És ezek a színek!
- Ja. - Fantasztikus!
Ja.
- Szép a színe. - Aha. Nagyon!
- Milyen fotogének a srácok! - Igen!
Cukiságok!
Ha téged kérnénk meg,
hogy rajzolj rá valami szépet, mi lenne az?
Tudsz rajzolni?
Nem tudom, de szeretek.
Na, az király.
DRIP KÁVÉ, CAFÉ LATTE BREWTIFUL U
- Egy igazi művész veszett el benne! - De jó!
Úgy mutatták, hogy közelebb vigyük magunkhoz.
De akkor izomlázam lesz!
Ez van, nem járok kondizni.
Másik irányba jobb lesz.
Négy-öt fordulat, és közben nyomd, nyomd, nyomd!
Közben képzelj el valakit, akinek főzöd a kávét!
Úgy a vendég is érzi majd a belőle áradó szeretetet.
Hűha, Gensei!
- Mit szóltok? - Milyen képet vág!
KÁVÉ ELVITELRE
Jött valami.
„Holnap elindul első útjára a kávémobil.”
Mostantól kezdve
200 000 jenes büdzséből kell gazdálkodnotok.
- Oké. - Értem.
Ha ez a havi keret, akkor az 6600 jen naponta.
Szerintem korrekt.
Ki kezeli majd a pénzügyeket?
Vihetné két ember.
Ja, belefér.
Ha ketten csináljuk, leszek az egyik.
Oké. Beszállsz mellé, Dai?
Simán. Csak számolni kell, nem?
És adminisztrálni.
Az igen!
Arcpakolás. Nem is vártam mást.
Megy a kondizás.
Van kondi is!
Felkerültek a névtáblák.
Na, nézzük!
Kaptunk egy újabb üzenetet.
„A mai napon Ryota áll be a pult mögé.”
Igyekszem.
Mi az?
„Ryota, válassz magad mellé valakit, akivel szívesen dolgoznál!”
Oké.
Komolyan?
Az igen!
„Így kettesben maradhatsz a választottaddal.”
Ja, az elég jó lenne.
Az agyam eldobom!
Hoppácska!
Imádom!
NYÁR, KÁVÉZÓ, PASIK
„Ha eldöntötted, kit választasz, fordítsd meg a névtábláját!”
Szóval válasszak? Hát jó!
Tudod már?
- Tudom. - Tényleg?
Szívesen dolgoznál az illetővel, vagy szeretnéd jobban megismerni?
Asszem, is-is.
Értem.
Izgi!
Kíváncsi vagyok.
Oké.
Ki lesz az?
Azért ez felér egy szerelmi vallomással.
Kiderül, ki tetszik neki.
Mi az?
Odanézz!
Betársulsz mellém?
Micsoda?
Ja, hogy én? Persze, szívesen!
Történelmi pillanat!
Szuper!
Sziasztok!
Vezess óvatosan, Ryo!
- Vigyázzatok! - Jó utat!
Nem semmi!
- Alig tud kifordulni. - Baromi nagy a kocsi!
- Meseszép! - Csodálatos!
Megjöttünk.
Ha szerencsénk van, jó idő lesz.
- Készülődjünk? - Aha.
- Rápörögtem a témára ebben a kötényben. - Én is.
- Tényleg szuper ez a tábla. - Nagyon kúl lett.
Igen.
Usak gyönyörűen rajzol.
Az nem kifejezés.
- Szépek a színek. - Szuper a srác.
Na, felkészültél? Kinyitjuk a boltot?
- Megnyitottunk! - Munkára fel!
Vágjunk bele!
Hajrá!
Jó napot!
Parancsolnak egy csésze kávét? Nagyon finom.
Most nyitottunk meg.
Önök az első vendégeink.
- Tényleg? - Bizony!
Egy kis lattét kérek!
Máris!
Forrón kérném.
- Értem. - Én ugyanezt.
- Szokott kávét fogyasztani? - Napi egy csészével.
Tejjel vagy feketén?
Lattét?
Kész is van az első.
Tessék, parancsoljon!
- Jaj, de csini! - A szívünket is beletettünk.
Azt mondták, ízlett nekik. Hála istennek!
- Hallottad? - Aha.
Egy picit erős lesz, mert dupla eszpresszó van benne.
Etiópiai, brazil és salvadori kávészemekből főztük.
Az igen!
Köszönjük szépen!
Lenyűgöző voltál!
Köszi!
Nagyon ügyes vagy!
Megzabálom őket!
- Összeillenek. - Aranyos páros.
Olyan cukik, ahogy kikukucskálnak az ablakon!
Hálál édesek!
Shun!
Indulunk.
Hová?
Intézni kéne a kávét.
Fáj a fejem.
Fáj a fejed?
Alszol te rendesen?
Shun?
Bemehetek?
Gyere!
Hoztam gyógyszert és vizet.
Tényleg? Bocsi!
Ugyan, semmi baj!
Vedd be szépen, és jobban leszel!
- Köszi! - Tessék!
Mindjárt összeszedem magam. Kösz!
Nyugi, nem sietünk sehová.
Köszönöm!
Most megyek. Pihenj!
Oké.
Jó buli volt.
Én is élveztem.
Szívesen dolgozom veled máskor is.
Halál komolyan.
Tök váratlan volt.
- Hogy választanod kellett. - Igen.
De rögtön te jutottál eszembe.
Tényleg?
Nagyon vártam már, hogy legyen egy közös projektünk.
Komolyan mondod?
Habozás nélkül téged választottalak.
Kedves tőled.
Nem sokat agyaltam rajta.
Ezek 30 év múlva is így fognak cseverészni.
És vezetik a kis kávézójukat.
- Jó sokat voltak kettesben. - Igen.
Reggel óta keményen dolgoztak.
- Megjöttünk! - Sziasztok!
Na, hogy ment?
Nagyon élveztük.
Jó buli volt.
Igazi csapatmunka!
Segítettük egymást.
- Másképp nem megy. - Igaz.
Minden gondolatunkat feljegyeztük egy füzetbe.
- Igen. - Köszönjük!
Jó lenne, ha ti is ezt tennétek.
A mai bevétel összesen…
1700 jen.
Mennyi?
Király!
- Szép munka! - Gratula! Köszönjük!
Összesen 1700 jen?
Az durva.
Ezt meg hogy csinálták?
Ja.
Nekem is elállt a lélegzetem.
Mármint 1700 jen? Ez komoly?
- Alig volt vendég. - Mint ahány gramm a csirke.
- Csak lézengtek. - Értem.
- Ügyesek voltatok. - Kösz mindent!
Köszönjük szépen!
Híreim vannak.
A nap végén azt kérték tőlünk, hogy írjunk egymásnak üzenetet.
GENSEINEK: KEDVES VOLTÁL A VENDÉGEKKEL
RYOTÁNAK: MINT EGY IGAZI PROFI
Ami Ryota üzenetét illeti…
A kézírás lehet, hogy elárulja, ki kinek írt levelet.
Szerintem Ryotától kaptam a levelet.
Megnéztem még egyszer a cetlit…
és szerintem ezt ugyanaz írta, mint a múltkori levelet.
Lehet, hogy tetszem neki?
Ebből ez jönne le.
Hát ja. Úgy tűnik, bejövök neki.
Nahát!
- Jaj, de jó! - Szuper!
Én Dainak írtam. Igen.
- Mi? - Hogy micsoda?
Félreértés!
- Ezt meg hogy? - Mi?
Összehasonlította a kézírást… Marhára nem stimmel!
- Tényleg! - Furcsálltam is!
Ha megnézitek, rohadtul nem hasonlít.
- Sokszor egy félreértésből lesz szerelem. - Úgy van!
Egy apró butaságból is kipattanhat a szikra.
Jó reggelt!
„Ma Dai viszi a műszakot.”
Oké.
Lerágom a körmömet.
Kétszáz a pulzusom.
Senki nem les?
Shun!
Jössz velem?
Persze.
Jaj, de jó!
Nem vagyok meglepve.
Ennek így kellett lennie.
Egy jeges lattét!
Egy jeges latte.
És egy feketét.
Parancsoljon!
Jól vagy?
Aha, minden oké.
Szép lassan!
Oké!
Köszönöm a türelmét!
- Köszönöm! - Köszönjük szépen!
Nagyon szépen köszönjük! Nézzenek be máskor is!
Baromi jól éreztem magam.
Bent a buszban olyan közel volt
hogy vagy 100-szor megcsókolhattam volna.
Felpillantottam, és Shun ajkai szinte hozzám értek.
Bepróbálkozhattam volna.
De vajon tetszem neki?
Nehéz eldönteni…
hogyan érez irántam.
Sosem láttam még ilyen jó izmokat közelről.
Nem tudom levenni róla a szemem.
Elképesztő!
Ti amúgy teljesen…
saját magatokat adjátok a műsorban?
Én teljesen magamat adom.
És te?
Jól vagy?
Szólj, ha valami baj van.
Minden oké.
Abszolút semmi bajom.
Szerintem itt mindenki önmagát adja.
Ti minden este játszotok valamit ugye?
Sajnos nem tudtam beszállni.
Ne aggódj emiatt!
Muszáj edzenem.
Én is sokat vagyok a szobámban.
Remélem nem gond, hogy a saját tempómban haladok.
Egyáltalán nem.
Ahogy neked jólesik.
Sokszor azt sem tudom, ki vagyok valójában.
Tökre megértelek.
Tényleg ilyen vagyok, vagy csak próbálok jó fej lenni?
Tényleg ilyen az egyéniségem?
Néha, komolyan mondom, sokszor már azt sem tudom, ki vagyok.
Néha mindannyian eltűnődünk ezeken a dolgokon.
A korábbi kapcsolataim
sok esetben azért értek véget,
mert nem tudtam kimutatni a valódi érzéseimet.
Iszonyatosan nehezemre esik, hogy kitárulkozzak mások előtt.
Még sosem fordult elő.
Remélem, hogy az ittlétem alatt, képes leszek arra,
hogy kimutassam az érzelmeimet a többieknek.
Aki ennyire híres…
nehezen lehet önmaga.
Az ilyen hírességek olyan képet festenek magad magukról,
amilyet elvárnak tőlük.
És emögött az álarc mögött úgyszólván elsikkad a valódi éned.
Pokoli nehéz így önmagadat adni.
És szerintem Usak egy őszintén kedves és figyelmes srác.
Kilencezer jen?
Hány olyan ember volt az életben,
akivel komoly volt a dolog?
- Komolyan? - Aha.
Három.
- Három? - Igen.
Idősebbek voltak?
Az első 30 éves volt, a második 28,
a harmadig pedig 23.
- A harmadik veled egyidős? - Aha. Egy New York-i srác.
- Itt ismerted meg? - Aha, Japánban.
Szerelem volt első látásra.
Mármint neki.
Az a fiú…
nagyon szeretett.
Hát ja.
De amit kaptam ettől a kapcsolattól…
az nem volt elég.
Valahogy többre vágytam.
Túl magasak voltak az elvárásaim.
Nem gáz. Legalább ne húztad az agyát feleslegesen.
Nem tudom, hányadán állok vele.
Még az is lehet, hogy élvezem ezt a bizonytalanságot.
Vajon mi történt Shun és a New York-i srác között?
Csúnya szakítás lett a vége?
Szerette az exe, de valami történt, ami miatt megrendült a hite a szerelemben.
Nekem is gyanús a dolog.
Ha tetszik valaki, és az illető elkezdi ecsetelni,
hogy mekkora szerelem volt az előző kapcsolata,
az rátesz egy lapáttal az érzelmekre,
vagy inkább azt mondod, hogy „oké, inkább nem is strapálom magam.”
Fiatalon biztos feltüzelt volna,
de ma már: „Oké, ennyi volt.”
- De Dai… - Ellustulunk.
- Dait tuti feltüzeli. - Ezer százalék!
Ő nem adja fel.
Mintha inná a szavait, és közben oda sem figyel.
Csak magára gondol.
Utána elmegy a bölcs barátnőihez.
„Hajts rá! Mire vársz?” Adják alá a lovat.
Nem jengázunk egyet?
A vesztesnek színt kell vallania, hogy ki tetszik neki.
- Ne veszíthetünk. - Semmi esetre sem.
Neked tetszik valaki?
- Igen, tetszik. - Nahát! Tényleg?
Tetszik valaki.
Mármint a srác két centire tőled, mi?
Bevallottad már neki?
- Egyelőre nem. - Másképp nem tudja meg.
Ez igaz, de még gyűjtöm hozzá az erőt.
Nem mondhattam el.
Ott volt az orrom előtt.
Nem lehetett.
Shun az.
Micsoda? Hogy mit mondott?
Shun az?
Shun egy fantasztikusan színes egyéniség.
Olyan titokzatos és izgalmas.
Izgatja a fantáziámat.
Szeretném mélyebben megismerni.
Nagyon szimpatikus.
Az már korábban kiderül, hogy érez irántam valamit.
Ha néha esetleg a vállamra tenné a kezét, ha olykor megérintene,
azt egyáltalán nem bánnám, megmondom őszintén.
Jobban örülnék, ha egy kicsit közvetlenebb lenne.
Szegény Gensei tévúton jár.
Ezt kapd ki, Shun!
Jó!4
Mehet?
Nem szállsz be, Gensei?
Készülnek a lesifotók!
Nem létezik, hogy Ryotának nem tűnik fel, hogy fotózzák.
- Rá is közelített. - Rá bizony.
Ezt már tegnap este is próbáltam felhozni,
de lenne pár megbeszélnivaló a napi 6000 jenes kerettel kapcsolatban.
A csirkével mi legyen?
Mennyibe került?
Egy csomag úgy 800 jen, és hárommal kell vennem naponta.
Az összesen 2400 jen.
ELŐZŐ ESTE
Tegnap este Genseijel átbeszéltük az anyagiakat.
Heten osztozunk napi 6000 jenen.
Tehát naponta durván 800 jen jut egy emberre.
Nem árulok el nagy titkot,
ha azt mondom, hogy ez így egy kicsit szűkös.
Ebből a 6000 jenből hét embernek kell kijönni, ugye?
Igen.
Ez a tegnapi nap költségvetése.
A csirke vitte el a harmadát.
A fele pedig a vacsorára ment.
Reggelire és ebédre már nem jutott, csak pár szem banán.
Usak csirkéje túlságosan megterheli a családi költségvetést.
De ez Usaknak élet-halál kérdés.
Abszolúte megértjük,
hogy tartanod kell az étrendet a munkád miatt.
De mivel itt hét ember él együtt,
muszáj igazságosabban beosztanunk a pénzt.
Elmondom, milyen megoldást javasolnék.
- Jaj, ne! Megszakad érte a szívem! - Szegény Usak!
Mi lenne, ha mostantól kezdve a csirkére
az eddigi 2000 jen helyett csak 1000-et költenénk.
Akkor 1000 jen menne a csirkére,
a maradék összeget pedig a többiek étkezésére fordítanánk.
Mennyi csirke jön ki 1000 jenből?
Azt azért ne felejtsd el,
hogy rád még így is több jut, mint a másik hat emberre.
De a többiek hajlandóak voltak kompromisszumot kötni a kedvedért.
Szeretném, ha ezzel tisztában lennél.
Rendben.
A legkisebb tanítja a legidősebbet!
Ezzel a csirkés sztorival visszarántottak a szürke valóságba.
Szép időnk van ma.
„A mai napon Taeheon fogja vinni a műszakot.”
Ez az!
- Taeheon! - Taeheon!
Vajon Taeheon kit fog választani?
Elképzelésem sincs.
Shun.
Komoly?
Téged választalak.
- Végül is örülök neki. - „Végül is?”
Igazán lehetnél egy kicsit lelkesebb.
Örülök.
- Jó neked! - Aha.
- Jó napot! - Árulnak lattét?
- Lattét? Hogyne! - Egy lattét és egy jeges feketét kérek!
Mekkora pohárba adhatom? Kétféle…
Hoppá, elnézést!
Elnézést kérek!
Jaj, hagyja csak!
Mennyi egy sima presszó?
- Először is… - Jó lesz a kicsi.
- Egy kicsi… - Kis adagot írj be!
Én egy sima kávét kérek.
Sima kávé… feketén?
Lattét?
- Tejjel és cukorral. - Mennyi lesz?
- Mármint az enyém. - Egy pillanat türelmet!
Akkor egy lattét parancsol tejjel és cukorral.
Jól mondom? Köszönöm szépen!
Most mondom harmadjára.
- Igyekezzen! - Hogyne, máris adom!
Nem fáj a buksid?
Vágnál picit a végéből, és ritkítanál belőle egy kicsit?
Na és nagyon izgultál, amikor kiválasztottad a társadat?
Hú, rettenetesen!
A szívem majd' kiugrott a helyéről.
De már korábban döntöttem.
Csak fel kellett fordítanom a táblát.
Nagyon ügyes vagy!
Köszönöm!
Mit éreztél pontosan,
amíg ott voltatok a kocsiban?
Ha van a közelünkben más is, mondjuk egy vendég,
meglepődnél, Shun mennyire másképp viselkedik.
Keményen odateszi magát, ha arról van szó.
Amikor Shunt választottad…
fülig ért a szája.
- Kinek? - Shunnak.
Tényleg? Nem hülyéskedsz?
Esküszöm, még el is pirult.
Eskü?
Figyu, Gensei!
Tudod már, kit viszel magaddal,
ha te leszel a sofőr?
Tudom.
- Már el is döntötted? - Aha.
Már döntöttem.
Iszonyú kíváncsi vagyok.
MAI BEVÉTEL 3250 JEN
Nem számítottam rá, hogy engem fogsz választani.
Igazából azért választottalak téged…
és bocsi, hogy ezt mondom, de…
mérhetetlen önbizalom árad belőled.
És csodálom az ilyen embereket.
- Tényleg? - Aha.
Ha az ember nem hisz magában, senki más sem fog hinni benne.
Szóval szerintem ez nagyon fontos.
Nem is tudom, hogy fogalmazzam meg…
Békében vagy önmagaddal, ugye?
Igen.
Vagy úgy is mondhatnám, hogy szereted önmagadat.
És ez azt jelenti, hogy készen állsz arra, hogy szeressenek.
Van benne valami.
Milyen filozofikus vagy!
Shun senkinek sem akar megfelelni.
Megéli a fájdalmat, az örömöt, a boldogságot.
Ami a szívén, az a száján.
Nagyon jól látod.
- Nem töri magát, hogy beilleszkedjen. - Kicsit sem.
Azt is imádják, aki mindenkinél bevágódik, és azt is, aki tesz mások véleményére.
- Úgy van. - De nem?
Különösen, ha fiatal vagy.
Csirkére vadásznak! Akciós csirkére!
Ebből egy kiló 750 jen.
Két kiló 1500 jen.
Ezt szeretném megvenni.
BELEFÉR 2 KILÓ CSIRKE 1500 JENÉRT?
De hát ezt már megbeszéltük. Nem hiszem el.
Na jó, ez egy kicsit…
Komolyan?
Nem bírja felfogni, mi?
Ez most már tényleg túlzás.
Igazad van.
Akkor a mai vacsora sertéshússal töltött trombitagomba lesz.
Egy köretet meg összeütünk abból, amit találunk-.
- Remek ötlet! - Jól van.
Azt írta, sikerült!
Találtak csirkét 850-ért.
ZÖLD HULLÁM
Megadta magát.
Nem szép, de büszke vagyok magamra.
Bocsi, elszaladt az idő!
- Sziasztok! - Köszi a türelmet!
Ez igen!
Megtaláltátok a város legolcsóbb csirkéjét.
Íme, 850 jen!
Még spóroltál is!
- Nézd, hogy örül neki! - Még győzelmi táncot is jár!
Vasakarata van ennek a fiúnak.
Ez meg milyen videó?
- Ki a vágó? - Egyedül Usak kap saját montázst?
Mi legyen a büntetés?
Játsszuk azt, mint a klubban!
Bizalmasan megsúgod valakinek, ki az, aki tetszik.
- Jól van. - Mehet!
- Mostantól élesben megy. - Máris?
Rajta!
Oké! A leggyengébb lap veszít.
- A legalacsonyabb szám. - Az enyém?
Szerintem húzz másikat!
Bajban vagy.
- Te megúszod? - Dai alatt is rezeg a léc.
És egyszerre megnézzük.
- Háromra? - Oké, lássuk!
Vigyázz, kész…
Ez meleg volt!
Shun.
Oké.
Az a helyzet, hogy egyikőjük sem az esetem.
ELSŐ NAP
Bizony, ezt mondta.
Súgd meg annak, amiben megbízol!
Nincs olyan.
Elmondom Ryónak.
Na, mit játsszunk?
Valami ötlet?
Neked tetszik valaki?
- Igen, tetszik. - Nahát, tényleg?
Tetszik valaki.
Shun.
Nagyon szimpatikus.
Addig beszélgessünk, nehogy meghalljuk.
- Mit játsszunk? - Akármit.
- Mondjuk… - Uno?
Egy utolsó kört.
Ha ennyien vagyunk, tök jó buli.
Uno, Uno!
Mindenki játszik?
Annak a személynek a nevét súgtam a fülébe,
akié a legfelső névtábla.
- Istenem, de szörnyű! - Ez durva!
- Képzeljétek, hogy eshetett szegénynek! - Ryota!
Ryo! Na milyen volt hallani?
Örültem neki.
Örültél? Kizárt!
Jó tudni.
- Az jó. - Jó tudni?
Aha.
Hát ez szívszaggató!
Most hogy egyre többet tudnak egymás érzéseiről,
ez innentől egy kegyetlen játék.
Az nem kifejezés!
Szegény drága fiú!
Borzasztó lehet most neki, hogy kiderült az igazság.
És még azt mondta, hogy örül.
- Megrendítő! - Hogy fájhatott neki!
Én képtelen lettem volna ilyesmit kipréselni magamból.
Amikor rosszul volt, Dai ápolgatta!
- Tényleg, Dai! - Itt az eredménye.
Mióta Dai bejelentette, hogy tetszik neki…
Talán…
Shun az a fajta ember, aki ahhoz húz,
akiről biztosan tudja, hogy érdeklődik iránta.
Az a típus lehet, akinek mindennél fontosabb,
hogy érezze a másik szeretetét.
Lassan mindenkiben lángolnak az érzelmek!
És Dai a szikra!
Dai, bizony! Ahogy mondod.
„A mai műszakot Gensei fogja vezetni.”
Mi lesz ebből?
- Kit választ? - Ki vele, Gensei!
Oda sem merek nézni.
Ne is mondd!
Dolgoznál velem?
Dai az.
Így!
Dai.
Köszönöm a bizalmadat!
Sok sikert!
Alig várom!
Buli lesz.
Szeretnénk Daijal eltölteni egy jó kis hajtós napot.
Ő olyan, mint egy jó barát.
Ami Ryót illeti…
Még nem lehet
Elárulnánk magunkat.
Nincs itt az ideje.
Vajon mi lesz ebből?
Úgy féltem a csalódástól!
- Nem tudna uralkodni magán. - Igen.
Küldtem egy vicces képet.
- Milyen fejet vág! - Vicces, nem?
Mióta megsúgtad nekem…
azóta nem tudom nem észrevenni.
Mintha villámcsapás ért volna.
Talán három napja.
Az elején ő tetszett a legkevésbé.
Hajlamos túlpörögni, tudod.
Nagyon, igen.
- „Isteni! „Isteni finom!” - Tűpontos!
Az elején eléggé feszélyezett.
De rájöttem, hogy talán ezt találom benne…
vonzónak.
Olyan őszinte.
- És kedves. - Egyetértek.
És mióta erre rájöttem…
egyre jobban és jobban tetszik.
Fantasztikus, amikor a kezdeti ellenszenv átcsap szerelembe.
Földindulásszerű.
- Shun megsúgta Ryónak, ki tetszik neki. - Jaja.
Kíváncsi vagy?
Persze, hogy kíváncsi vagyok, de…
Aha, sejtettem.
Szerintem egész jól alakulnak köztünk a dolgok.
Tegnap is, miközben játszottunk,
egész végig idehajtotta a fejét.
Igen, igen.
Éreztem, hogy hevesen ver a szívem.
Úgy érzem, szép lassan
egyre közelebb kerülünk egymáshoz érzelmileg.
És vajon ő is így érez?
Nem tudom.
- Még nem állok rá készen. - Úgy véled.
Félek.
Szeretném, ha egyértelmű jelét adná, hogy komolyak az érzelmei.
Különben egyszerűen nem megy.
Mégis…
Folyamatosan azon pörög az agyam,
hogy mit ehet rajtam.
Meg akarom vallani az érzéseimet Shunnak.
Remélem előbb-utóbb összeszedem hozzá a bátorságom.
De Shunt elnézve,
ma még biztosan nem jött el az ideje, hogy megvalljam neki, mit érzek.
Ha még ezt is rázúdítottam volna, az már túl sok lett volna neki.
Ez a fiú egy igazi angyal!
Ez olyan szomorú.
- Lelki szemetes lett szegényből. - Igen.
Nem tudok ezek közül választani.
Hát… ezek nem olyan jók.
Egyik sem jó?
Nem, találtam egy jobbat.
Komolyan mondod?
Aha.
- Na ez! - Mi az?
Mi van?
Jaj, bocsi!
- Mi? - Mi folyik itt?
Talált egy érdekes fotót?
- Valami durvát? És kiborult? - Turkált a fotók között?
Bekukkantottam a fotói közé.
És olyanba botlottam, amit partnerkereső appokon látni.
Meztelen volt rajta,
elég extrém pózokban.
Mondom: „Ő is egy playboy.”
Olyasmit láttam, amit nem kellett volna.
Figyelj! Ami az előbbit illeti…
Úgy érzem…
mindent tönkretettem, ami eddig kialakult köztünk.
Tudod…
korábban sokszor…
belefutottam ilyen pasikba…
akiben…
nem lehetett megbízni.
Egyikükkel sem működött.
És ez most nagyon aggaszt.
Mármint a képek.
Bocsi!
Feltörtek az emlékek.
Teljesen lenullázott…
az a szörfös srác.
Jóformán a rabjává váltam.
Képtelen voltam kiszállni.
És akkor eldöntöttem, hogy mostantól kezdve…
elkerülöm az ilyen embereket.
Csak arra vágyom,
hogy megtaláljam végre a boldogságot.
Méghozzá egy olyan személy mellett,
akivel összeköthetem az életemet.
És azt reméltem, hogy itt megtalálhatom az igazit.
Magam mögött akarom hagyni a múltat,
hogy mindent újrakezdjek.
Láttam mennyire kiborított, amit láttál.
Azok után, ami veled történt, megértem, hogy így érzel.
De tudnod kell, hogy iszonyúan vonzódom hozzád,
és szeretnélek jobban megismerni.
És hiszem, hogy képes leszek arra…
hogy eloszlassam a kételyeidet,
hogy a tetteim bizonyítják majd,
hogy mellettem nincs mitől félned.
Őszintén remélem, hogy így lesz.
Nem vagyok benne biztos, hogy Dainak ezzel sikerült Shunt megnyugtatni.
Szerintem eléggé!
Úgy vélem, hogy ez az incidens
kiválóan megerősítette Shun legbelsőbb félelmeit.
De azért egy hangyányit túlreagálta.
De manapság komoly nehézséget jelent hétköznapi helyeken,
például a munkahelyünkön ismerkedni.
Igen. Szóval nincs azzal semmi probléma,
ha valaki ilyen appokon keresztül próbál partnert találni.
És az, hogy egy randiappra feltölt pár húzós képet, az teljesen…
- Viccelsz? - …normális.
Szóval nem kéne Shunnak ennyire kiborulnia.
Szerintem sem.
- Én nem így látom. - Nem?
De nem ám!
Shun több playboyba is belefutott, akik összetörték a szívét.
Én a helyében pont az ellentétét keresném.
Egy olyan srácot, aki törődik az érzéseimmel.
Szerinte el fogja lökni magától Dait.
Csak nála ez azt jelenti:
„Szeretlek, menj innen!”
- Pontosan! - Most miért mondod ezt?
Ebben is van igazság!
Shun odavan érte, de…
Üzenet.
„Ma Kazuto választ maga mellé munkerőt.”
Eljött a te időd.
Megint három napig távol leszek a munkám miatt.
Mikortól?
Holnaptól.
Úgyhogy ma mindent beleadok.
Cserben hagyod a többieket?
Vajon ki lesz a kiválasztott?
Szerintetek?
Ki az?
Ryota, megtisztelnél.
Örömmel.
Jó mulatást!
Meglesz.
Szép napot!
Sziasztok!
A legjobbakat!
Elmentek.
Gyönyörű!
Álomszép!
Eredetileg is tokiói vagy, Ryota?
Nem, Simanéből származom.
- Simane! - Vidéki vagyok.
Gimnázium után költöztél ide?
Nem, úgy 22-23 éves koromban.
Na és te tokiói vagy?
- Niigatai. - Niigata!
Úgy tűnik, mindenki vidéki a csapatban.
Usak Gifuból származik.
Ha már Usaknál tartunk,
ugye a srác mindennap betol másfél kiló csirkemellet.
Meséljek valamit?
Az étteremben kipróbáltam azt a löttyöt.
A csirketurmixot.
- Milyen volt? - Undorító.
Majdnem kidobtam tőle a taccsot.
Tök vicces, hogy kipróbáltad.
Mindenki rosszul lett a melóban.
Usak meg zokszó nélkül vedeli.
- Rémes lehet. - Nem jókedvéből issza.
Usak bámulatos!
Jó napot! Mit adhatok?
Van jegeskávénk.
Hármat? Azonnal adom.
Szolgálhatunk még isteni keksszel.
- Gyalog jöttek? - Igen.
- Szuper! Gyönyörű az idő! - Igen, csodálatos.
Ez lesz a fekete jegeskávé, ez pedig a jeges latte.
- Minden jót! - Köszönjük szépen!
Eszméletlen vagy, Kazuto.
Fantasztikusan bánsz a vendégekkel.
- Tényleg? - Igen.
Jól nyomjuk. Hány óra?
Még csak negyed három.
Király!
MAI BEVÉTEL: 11 600 JEN
- Eladtak 14 kekszet! - Bámulatos!
Mesélsz nekem egy kicsit a korábbi kapcsolataidról?
Mikor volt az utolsó?
Majdnem két éve.
És neked?
Nekem öt év után lett vége az előző párkapcsolatomnak.
- Sokáig tartott. - Igen.
És a többi?
Ez volt a második, az első pedig…
Azt hiszem, 19 voltam.
Az a srác volt az első az életemben.
De még picit össze voltam zavarodva.
Nem voltam teljesen tisztában önmagammal.
- Hogy ilyen vagyok. Mármint nem úgy… - Értelek.
Nem láttam értelmét egy kapcsolatnak, ha úgysem házasodhatok.
A szülővárosomban nem találkoztam hozzám hasonlóval.
Mindenki azt várja egy férfitől, hogy felesége legyen, gyerekei…
Igen.
Mert ugye ez az élet rendje.
Nem ezt a sorsot szánták nekünk.
El sem tudtam képzelni, milyen lehet két férfi kapcsolata.
Meg ilyesmi.
Értem.
Nem értettem, miért ilyennek születtem.
Valószínűleg mindegyikünk átesett ezen.
Egyszer egész biztosan mindenkinek eszébe jut.
A szüleim rizstermelők.
A legidősebb fiúként nekem kellett volna átvenni a farmot.
De amikor ráébredtem a szexualitásomra, nehezen szántam rá magam.
Mert ez azt jelentette volna,
hogy meg kéne felelnem a szüleim és a körülöttem lévők elvárásainak.
Nem tudtam, és csalódást okoztam.
Nem is tudom pontosan megmondani, hogy szégyent, vagy…
bűntudatot éreztem.
És ez…
talán egy picit furcsán fog hangozni,
de a szüleim farmján termő rizs, és az ottani termékek felhasználásával
szeretnék nyitni egy éttermet, ami csak az enyém.
Ez az álmom és az életcélom.
Csodálatos!
Fantasztikus srác!
A maga módján tenné boldoggá a szüleit.
Ryotának egymás után nyílnak meg az emberek.
- Azt mondod? - Azt hát.
Az egész bagázs neki önti ki a szívét.
Valahogy van egy ilyen aurája.
Igen!
ZÖLD HULLÁM
Mi a kérdés?
Első randira jó ötlet a mozi vagy nem?
Ez volt a téma.
Az első randin nem erre vágynék.
Ugye?
Inkább beülnék egy kávézóba, ahol tudunk rendesen beszélgetni.
És a harmadik randin mondanám azt, hogy legközelebb megnézhetnénk valamit.
Shun! Nem ülsz le közénk?
Nincs véleményed?
Semmi?
Nem vágytam a társaságára.
A szemébe sem tudok nézni.
Mit csináljak?
De tegnap beszélgettetek, ugye?
Igen. Sok minden történt.
Igazából ott akartam hagyni.
De mindenáron ki akart békülni.
- Megbeszéltétek? - Igen.
Vagy százszor átgondoltam az egészet…
Tény, hogy sok mindenről beszéltünk.
És megnyugodtál?
Sikerült tisztázni ezt-azt, de…
De…
Értem.
Hát igen.
Nem is tudom.
Még mindig ezen emészti magát.
ZÖLD HULLÁM
„Ma Shun választ maga mellé valakit.”
Jól van.
Fáradj ki!
Megyek már.
- Shun! - Lássuk!
Mire készül?
Kit választ?
Igazi dráma!
Annak a nevét súgtam a fülébe, akié a legfelső tábla.
Olyasmit láttam, amit nem kellett volna.
Micsoda?
- Hát ez? - Tényleg itt kell abbahagyni?
A feliratot fordította: Tóth Márton