Han er her.
-Hallo. -Hallo.
Takk for at du kom.
Takk for at jeg fikk komme.
-Usak. Hyggelig å treffe dere. -Moro i går.
GO-GO-DANSER
Hva holdt dere på med?
-Morgenrutinen. -Morgenrutinen?
Har vi en rutine?
Vi bare skravler.
La oss spise lunsj sammen etterpå.
-Kan han spise det samme som oss? -Kan du?
Jeg vil lage kyllingsmoothie.
-Ja ha. -Jeg tok med kyllingbryst.
-Hva? -Wow.
-Hvor mange kilo har du med? -Rundt 1 700 gram.
Skjønner.
Jeg har det i en gryte.
-Er det det du spiser på én dag? -Ja.
Jippi.
-Hva? -Hæ?
Jøss, smaker det godt?
Er det kokt kylling?
-Kokt kylling? Det er… -For intenst.
-Han er såpass disiplinert. -Til jobben hans.
Han har jobbet mot dette målet alene,
så han har kanskje ikke hatt et seriøst forhold.
Om du dater Usak, så må du være som partneren til en atlet, sant?
Stemmer.
KAFFEVOGNA ER KLAR GÅ UT FOR Å SE
Se, der er den.
Så kult.
Wow, så fin!
-Stilig. -Logoen er kjempefin.
Hva? Kult!
-Myntegrønt. -Fin farge.
Så søtt. Dødskult.
Ser bra ut.
-Jeg liker kontrasten. -Herlig.
-Jeg vet. -Dette er så utrolig.
Ja.
-Jeg liker fargen. -Ja.
-De er fotogene. -Dette er så fint.
Ungdommen, vet du.
Om du skulle lagd en illustrasjon her, hva ville du tegnet da, Usak?
Kan du tegne?
-Jeg liker å tegne. -Så bra.
DRYPPKAFFE, KAFFE LATTE
Det var en fin side av ham.
Læreren sa at vi burde stoppe foran kroppen.
Jeg har ikke muskler.
Hva skal jeg gjøre? Jeg trener ikke.
Prøv i andre retning. Det går bra.
Vri den fire, fem ganger og klem.
Så kan du tenke: "Jeg vil lage det til den personen."
Lysten til å lage deilig kaffe for kunden vil skinne gjennom.
Hei du, Gensei…
-Er det sånn det er? -Uttrykket hans…
Vi fikk melding.
"Dere skal åpne kaffevogna i morgen.
Fra nå av må dere leve på et budsjett på 200 000 yen."
-Skjønner. -Greit.
På én måned blir det 6 600 yen om dagen.
Det er ikke umulig.
-Hvem vil styre budsjettet? -Kan to gjøre det?
-To går bra. -To er bedre.
Da gjør jeg det gjerne.
Greit. Vil du prøve regnskap, Dai?
Ja da. Jeg må bare regne, sant?
Budsjett og regning?
-Jeg er imponert. -Han bruker ansiktsmaske.
Som forventet.
-Han trener. -Det er treningsutstyr der.
-Navnene våre. -Ja.
Der kom den.
-"Dette er en melding." -Ok.
-"Ryota skal jobbe i dag." -Jeg skal gjøre mitt beste.
Hva er det?
"Ryota, velg en person du vil jobbe sammen med."
Ok.
Seriøst?
Er det sånn det er?
"Nå får du sjansen til å være alene med ham."
Ja, det er veldig viktig.
Ville greier!
Jøss!
Dette er så moro!
"Når du har valgt noen, kan du snu navneskiltet hans."
Jeg må velge, sant? Jeg skjønner.
Noen i tankene?
-Ja. -Du har det, ja.
Vil du bare jobbe med ham eller bli bedre kjent med ham?
Kanskje begge deler.
-Skjønner. -Dette er heftig.
Jeg skal få liv i sakene.
Greit.
Hvem vil han velge?
Det er nesten som en tilståelse.
Det betyr: "Jeg liker deg."
-Hva? -Se, da.
-Vil du jobbe med meg? -Hva?
Jeg? Jeg vil gjerne jobbe med deg.
-En historisk dag. -Flott.
Ha det fint.
-Kjør forsiktig, Ryo. -Kjør forsiktig.
Wow, utrolig.
-Wow. -Enormt.
Stor bil.
-Wow. Så utrolig deilig. -Kunne ikke vært bedre.
-Vi er fremme. -Det blir perfekt om det er sol.
Skal vi gjøre oss klar?
Forkleet gjør meg gira.
-Ja. -Ikke sant?
-Det ser bra ut. -Ja, det er fint.
Veldig.
Usak tegnet kjempefint.
Seriøst.
-Jeg liker fargene. -Han var flink.
Er du klar til å åpne sjappa?
-Vogna er åpen. -Vi har åpent.
-Kom igjen. -Det blir moro.
Hallo.
Vil du ha en kopp kaffe? Det smaker veldig godt.
Vi åpnet vogna i dag. Dere er våre første kunder.
-Mener du det? -Ja.
-En liten kaffe latte, takk. -Takk.
-Varm, takk. -Samme her.
-Pleier dere å drikke kaffe? -Én kopp om dagen.
Drikker dere som oftest latte eller svart?
Latte?
-Første er klar. -Her har dere den første.
-Så søtt. -Vi lagde hjerter.
De sa det var kjempegodt. Jeg er lettet.
-Hørte du det? -Ja.
Den er sterk på overflaten siden den har dobbel espresso.
Bønnene er fra Etiopia, Brasil og El Salvador.
-Så fint. -Tusen takk.
-Du er imponerende. -Takk.
Du var så flink.
-Jeg liker dem. -De passer godt sammen.
De er rolige.
-De er søte når de ser ut av vinduet. -Så søte.
Shun.
-Vi må gå. -Hvor?
-Kaffevogna. -Jeg har hodepine.
-Hodepine? -Ja.
Kanskje du ikke sover nok.
-Shun? -Ja.
-Jeg kommer inn. -Greit.
Vann og tabletter.
Mener du det? Unnskyld.
Det går helt fint. Bare ta det nå.
-Takk. -Her.
-Jeg prøver å komme tilbake snart. -Ikke tenk på det. Ta det rolig.
-Takk. -Vi ses. Få deg litt hvile.
Ja.
-Det var moro. -Enig.
Ville vært fint om vi fikk jobbe sammen igjen.
Jeg mener det.
I dag måtte du plutselig
-velge noen… -Ja.
-Men du er den som… -Er det sant?
Jeg har ventet på å få jobbe med deg.
-Mener du det? -Så jeg snudde skiltet ditt med én gang.
-Nå ble jeg glad. -Jeg måtte ikke tenke.
-De vil være sånn 30 år inn i fremtiden. -Ja, mens de driver butikk.
-De tilbrakte mye tid sammen. -Ja.
De har jobbet hardt siden i dag tidlig.
-Vi er hjemme. -Velkommen hjem!
-Hvordan gikk det? -Det var faktisk gøy.
Det var moro.
-Vi jobbet godt på lag. -Ja, det var mye lagarbeid.
-Det er viktig. -Ja.
-Vi noterte oss noen ting. -Ja, det gjorde vi.
Tusen takk.
Vi vil at alle skal notere seg ting her hver gang.
Dagens salg…
1 700 yen.
Hva? Så bra!
DAGENS SALG 1 700 YEN
-Bra jobba. -Takk skal dere ha.
-De tjente 1 700 yen. -Typisk.
-Hva drev de med? -Ja.
Jeg ble litt målløs. 1 700 yen? Seriøst?
-Det var få kunder. -Like mye som kyllingen.
-Det var ikke så mange folk der. -Skjønner.
-Bra jobba. -Takk for i dag.
Tusen takk.
Jippi!
Jeg har store nyheter.
På slutten av dagen ble vi bedt om å skrive en melding til hverandre.
TIL GENSEI: TAKK FOR KUNDETEKKET
TIL RYOTA: DU VAR SÅ KUL OG FLINK
Ryota nevnte…
Håndskriften kan avsløre hvem som skrev brevene.
Jeg tror kanskje det var Ryota som ga meg brevet.
Jeg sjekket brevet og ja…
Jeg tror håndskriften hans var den samme som i brevet.
Er han interessert i meg?
Det er det det betyr, sant?
Jeg skjønner. Han liker meg.
Overraskende.
-Det er bra. -Flott.
Jeg skrev brevet til Dai. Ja.
DAG ÉN GENSEI RYOTA
-Hva? -Vent litt.
Misforståelse.
-Hva da? -Vent…
Han så håndskriften…
Den ligner jo ikke.
-Du har rett. -Nå ble jeg overrasket.
-Den ligner ikke overhodet. -Misforståelse kan føre til kjærlighet.
-Nemlig. -Ja.
Kjærlighet må misforstås litt for å lykkes.
-God morgen. -God morgen.
-"Dai har dagens vakt." -Ok.
-Dette er skummelt. -Ja, virkelig.
Har dere lukket øynene?
Shun.
-Vil du jobbe med meg? -Veldig gjerne.
-Nå ble jeg glad. -Det var det jeg tenkte meg.
Noe annet ville vært feil.
-En islatte. -Islatte.
-Og svart kaffe. -Svart.
-Går det bra? -Ja, det går fint.
Hell den ut sakte.
Ok!
Beklager ventingen.
-Takk. -Tusen takk.
Tusen takk. Vi ser frem til å se dere igjen.
Jeg koste meg hele veien.
I kaffevogna var vi så nære at vi kunne ha kysset hundre ganger.
Da jeg så opp, så var leppene til Shun rett foran meg.
Jeg kunne nok kysset ham.
Liker han meg eller ikke?
Jeg… vet ikke hva han føler.
Jeg har aldri sett så bra muskler på nært hold.
-Jeg må bare stirre. -Helt utrolig.
Er dere begge…
…helt dere selv her i huset?
-Jeg er helt meg selv. -Er du?
Går det bra? Si ifra om noe er galt.
-Det går helt fint. -Helt fint.
Jeg tror alle er seg selv, mer eller mindre.
Du vet hvordan dere henger om kveldene?
Jeg har ikke kunnet bli med.
Ikke tenk på det.
Jeg må trene.
Jeg er også ofte på rommet.
Jeg håper jeg kan holde på med mitt og være fornøyd med det.
Ikke bekymre deg.
Bare vær deg selv.
Jeg vet ikke alltid hvem jeg er, innerst inne.
-Jeg vet hva du mener. -Er jeg meg? Eller er jeg høflig?
Jeg skjønner.
Er jeg meg selv når jeg er høflig?
Jeg vet ikke hvem jeg er noen ganger
Sånne tanker dukker opp i hodet av og til.
I mine tidligere forhold
var det ofte at ting tok slutt
fordi jeg ikke klarte å uttrykke hva jeg følte.
Å vise mitt indre jeg til andre…
Det har jeg ikke opplevd.
Mens jeg er her
håper jeg at jeg kan oppriktig uttrykke
hva jeg føler til andre.
Siden han er berømt… er det vanskelig å være seg selv.
Folk har visse forventninger til dem som er i det offentlige.
Når sånne forventninger fins føler man at man må leve opp til dem.
Det blir enda vanskeligere å vise hvem du er.
Jeg er sikker på at Usak er veldig omtenksom av seg.
-9 00 yen? -Fantastisk.
Hvor mange seriøse forhold har du hatt?
-Seriøse? -Ja.
Tre.
-Tre? -Ja.
Var de eldre?
Første var 30 år, andre var 28 og tredje var 23.
-Samme alder? -Ja.
Han var fra New York.
-Møttes dere i Japan? -Ja.
Det var kjærlighet ved første blikk…
For ham.
Han… elsket meg virkelig.
Men det jeg fikk ut av forholdet…
…var ikke nok.
Jeg ville ha mer.
Idealene mine var for høye.
Det går bra. Du slapp å kaste bort tid.
Ja.
Jeg vet fortsatt ikke hva han føler.
Kanskje jeg liker å lure på om han liker meg eller ei.
Hva skjedde med Shun og newyorkeren?
Vondt brudd?
Han visste eksen elsket ham,
men noe måtte ha skjedd som gjorde ham så beskjeden.
Noe må ha skjedd.
Om man liker hverandre,
når en du liker forteller om eksen, vil det gjøre deg mer interessert?
Eller er det som å hive en bøtte med kaldt vann på følelsene?
Jeg ville likt det som ung, men nå tenker jeg: "Jeg er ferdig."
-Vi slutter å prøve når vi blir eldre. -Dai blir gira.
Han hopper i det.
-Han later som han lytter. -Han ser bare seg selv.
Når han møter vennene sine, sier de bare: "Blås i det, bare kjør på!"
Ska vi spille Jenga?
Taperen må si hvem de er interessert i.
-Vi kan ikke tape. -Det er en kamp vi ikke kan tape.
Er det noen du liker?
-Jeg liker noen. -Å ja?
Jeg liker noen.
-Mener du han ved siden av? -Kjære vene.
Har du sagt noe til ham?
-Ikke ennå. -Han får aldri vite det ellers.
Ja, men jeg har ikke sagt det ennå.
Jeg kan bare ikke si det.
Han er rett foran meg.
Det går bare ikke.
Det er Shun.
-Hva? -Vent litt…
Er det Shun?
Shun gjør morsomme ting.
Han er sær og snodig.
Han er interessant.
Jeg vil bli kjent med ham.
Jeg liker ham.
Jeg vet han har følelser for meg.
Han kan godt være mer fysisk og ta på meg mer.
Det ville jeg likt.
Det er greit for meg om han er mer frempå.
Gensei har misforstått.
Du er god, Shun.
Du er svak!
Klar?
Vil du bli med, Gensei?
Han tar bilder.
Ryota burde vite at han tar bilder av ham.
Han zoomer inn på Ryota.
Jeg sa det i går kveld,
men jeg ville prate om budsjettet på 6 000 yen om dagen.
-Hva skal vi gjøre med kyllingen? -Hvor mye koster det?
Én pakke koster 800 yen, og jeg trenger tre.
Så vi trenger 2 000 yen?
I GÅR KVELD
Gensei og jeg snakket om økonomien i går.
Det er 6 000 yen per dag for sju stykker.
Det er rundt 800 yen per person per dag.
Det er nok flere av oss som synes det er litt trangt.
Vi sju må klare oss med 6 000 yen, sant?
Ja.
Dette er utgiftene fra i går.
Én tredjedel er kylling. Halvparten gikk til middag.
Vi hadde ikke råd til frokost eller lunsj, bare bananer.
Kyllingen til Usak går utover familiebudsjettet.
Men den er viktig for Usak.
Vi forstår at du trenger å opprettholde rutinen for jobben din.
Men siden vi bor sammen, vil vi at det skal være rettferdig for alle.
Hva med dette.
-Ikke gjør det, det er så synd på ham. -Å, Usak!
Hva om de 2 000 yen til kylling
gikk ned til 1 000 yen?
Så går 1 000 yen til kyllingen,
og resten går til mat til sju personer.
Kan jeg få kjøpt kylling til 1 000 yen?
Husk
at 1 000 ville vært til alle på deling.
Men alle er villige til å inngå kompromiss.
Jeg setter pris på om du husker det.
Ok.
Den yngste advarer den eldste.
Trodde ikke kylling ville dra meg tilbake til virkeligheten sånn.
Fint vær i dag.
"Taeheon skal jobbe i dag."
Ja!
-Taeheon! -Taeheon!
Hvem vil Taeheon velge?
Jeg aner ikke.
Shun.
Er det sant?
Vær så snill.
-Jeg ble litt glad. -"Litt glad"?
-Ikke "litt". Du burde bare være glad. -Jeg er glad.
-Bra for deg. -Ja.
-Hallo. -Har dere kaffe latte?
-Kaffe latte? Ja. -Én latte og en svart iskaffe.
-Svart, takk. -Ok.
Hvilken størrelse?
Jeg beklager.
Beklager.
-Ikke tenk på det. -Hvor mye er varm kaffe?
-Først… -Jeg tar en liten en.
-Liten… -Størrelse S.
Jeg vil også ha en liten en.
Varm kaffe… svart?
Latte?
-Med sukker og melk. -Hvor mye?
-For meg. -Et lite øyeblikk.
Du vil ha en latte med sukker og melk.
Ikke sant? Tusen takk.
Jeg skulle valgt denne.
-Fort deg. -Jeg kommer straks.
Au!
-Au da. -Går det bra, Taeheon?
-Kan du trimme og tynne det ut? -Ja da.
Var du nervøs da du valgte partner?
Ja, jeg var supernervøs. Hjertet hamret.
Men jeg hadde bestemt meg.
Jeg måtte bare snu skiltet.
Du er så talentfull!
Takk.
Mens du var i kaffevogna,
følte du noe da?
Når en kunde eller noen utenfra kom,
så fikk jeg se en annen side av Shun jeg vanligvis ikke ser.
Han er den typen som tar jobb på alvor.
Da du valgte Shun…
Ja.
Han bare smilte.
-Hvem? -Shun.
Mener du det?
Han rødmet.
Seriøst?
Når du er vognleder…
-Vet du hvem du vil velge? -Ja.
-Har du bestemt deg? -Ja.
-Jeg har bestemt meg. -Jeg gleder meg.
DAGENS SALG 3 250 YEN
Jeg trodde ikke du ville velge meg.
En av grunnene til at jeg valgte deg…
Det er litt frekt å si det,
men du er uforståelig selvsikker.
Jeg beundrer sånne folk.
-Mener du det? -Ja.
Ingen andre vil tro på deg om ikke du tror på deg selv.
Det føltes viktig.
Du er en som ikke…
…hater deg selv, sant? Du er selvsikker.
Ja.
Om du elsker deg selv…
Ja.
Da er du klar for å bli elsket av noen.
Gir mening.
Det var litt filosofisk.
Shun lever livet i egen takt. "Det er vondt, det er moro, jeg er glad."
Han er veldig uttrykksfull.
Ja, det stemmer.
-Han tvinger seg ikke inn. -Nei.
Folk som tilpasser seg er godt likt, og det er de som ikke gjør det også.
-Ja. -Ikke sant?
Spesielt når man er ung.
De leter etter billig kylling.
75 yen per 100 gram.
To kilo for 1 500 yen.
Jeg vil ta denne.
KAN JEG KJØPE 2 KILO KYLLING TIL 1 500 YEN?
Men vi har pratet om det. Det går ikke.
Det er litt… Seriøst?
Han forstår det ikke.
-Det er uvesentlig hva han ber om. -Du har rett.
Dagens hovedrett er eringi-sopp surret i svinekjøtt.
-Vi kan lage en mellomrett med det vi har. -Ja.
Det står: "Vi har det!" Bra! Han kjøpte kylling til 850 yen.
-Dere var flinke. -Jeg er faktisk stolt.
Beklager ventingen.
-Velkommen hjem. -Takk for at dere ventet.
Se her.
Dere fant fantastisk rimelig kylling.
850 yen.
Under budsjett!
-Han er så glad. -Han feirer med et kyllingrop.
Urk!
Han er utrolig disiplinert.
-Hva skjer her nå? -Hva?
-Hva skjedde der? -Hvorfor var det bare Usak?
-Hva er straffen? -Vi fortsetter leken fra klubben.
Fortell en du stoler på hvem du er interessert i.
-Greit. -Ok.
-Vi spiller på ekte. -Allerede?
La oss gjøre det.
Laveste kort taper.
Den med lavest tall taper.
Er det meg?
Du burde bytte kort.
Du er i fare.
-Tror du at du kan vinne? -Dai er også i fare.
La oss gjøre det samtidig.
-På tre? -Ja, jeg vil se.
Klare? Gå.
Det var tett!
Shun.
Ok.
Ingen av dem er min type engang.
DAG ÉN
Han sa det.
-Si det til den du stoler på. -Jeg har ingen.
Jeg sier det til Ryo.
-Hvilket spill skal vi spille? -Dette?
Er du forelsket i noen?
-Jeg er interessert i noen. -Ja ha.
Jeg er interessert i noen.
Det er Shun.
Jeg liker ham.
Vi burde prate så vi ikke hører dem.
-Hva gjør vi? -Hva som helst.
-Vi kan… -Uno?
Uno som siste spill.
Det blir moro å spille med så mange.
Uno, Uno!
Spiller dere ennå?
Jeg sa at det er personen på skiltet som henger øverst.
-Fryktelig. -Det er ganske…
-Hvordan føler Ryota seg nå? -Ryota!
Hvordan gikk det, Ryo?
Jeg ble glad.
-"Glad"? Umulig. -For å få vite det.
-Bra. -Glad for å få vite det?
Ja.
Hjerteskjærende.
Nå som deltagerne begynner å vite hva de føler, så blir spillet voldelig.
Det er vondt, for nå vet Ryota sannheten.
Ja. Og han sa han var glad.
-Så trist. -Det må ha vært vanskelig å si.
Jeg kunne ikke sagt at jeg var glad.
Funket det da Dai passet på Shun?
-Du mener Dai? -Om han valgte Dai.
Siden begynnelsen, da Dai sa han likte ham…
Shun kan være den typen
som passer på den personen som allerede liker ham.
Han kan være en som synes det er viktig å føle seg elsket.
Alles følelser er i gang!
Dai tar initiativ.
-Får det til å skje. -Ja visst.
"Gensei skal jobbe i dag."
Nå, ja?
-Hvem velger han? -Hva skal du gjøre, Gensei?
Jeg ser når han har snudd.
Jeg vet.
Jobb med meg, vær så snill.
Hvem?
Der.
Dai.
-Takk for at du valgte meg. -Lykke til.
-Jeg gleder meg. -Vi skal kose oss.
Jeg ville dra med Dai og tjene masse penger med ham.
Vi er bestevenner.
Ryo…
Nei, jeg kan ikke ennå.
Da betyr det at vi liker hverandre.
Det er ikke rett tidspunkt.
-Hva vil skje? -Jeg vil ikke at han skal bli såret.
Han klarer ikke å stoppe seg selv.
Jeg sendte deg et artig bilde.
-Se det ansiktet. -Morsomt, sant?
Siden du sa…
Ja.
Jeg skjønte at du ser ham sånn.
-Det bare slo meg. -Ja vel.
For kanskje tre dager siden.
Først tenkte jeg minst på ham.
Du vet hvordan han overreagerer?
Det er sant.
"Det er så godt!"
-Ja, nettopp. -"Nydelig!"
Jeg likte ikke det først.
Men jeg skjønte at det er en del av sjarmen hans.
Han er oppriktig
og snill.
Det er sant.
Da jeg skjønte hva jeg følte,
så virket han bedre og bedre.
Jeg skjønner.
Endringen fra "mislike" til "like" kan være ganske kraftig.
Det er urokkelig.
-Shun sa til Ryota hvem han liker, sant? -Ja.
Lurer du?
-Selvfølgelig, men… -Jeg tenkte det.
Jeg føler at det går bra mellom oss.
Som da vi spilte spill i går, så hvilte han hodet her hele tiden.
Det stemmer, ja.
Hjertet mitt hamret hele tiden.
Jeg føler at jeg endelig
kommer ham følelsesmessig nærmere.
-Føler dere det samme? -Jeg vet ikke.
-Jeg er ikke klar for det. -Ikke det?
Jeg er redd.
Jeg vil han skal vise meg at det må være meg.
Ellers klarer jeg det ikke.
Men…
Jeg lurer veldig på
hva han liker med meg.
Jeg vil fortelle Shun hva jeg føler.
Jeg håper jeg kan gjøre det en gang.
I dag føltes det ikke riktig å fortelle Shun hva jeg føler.
Det ville blitt for mye for Shun emosjonelt sett.
Han er så snill.
Dette er så vondt. Ryota har blitt en som lytter.
Nettopp.
Jeg klarer ikke å velge blant disse tre.
-Nei, de er ikke bra. -Ingen av dem?
-Ja, jeg fant et bedre et. -Seriøst?
-Jepp. Se, da! -Hva?
Hva?
Vent, beklager.
-Hva? -Hva skjer?
Var det et bilde?
-Usømmelige bilder? -Sveipet han videre?
Jeg åpnet bildemappa hans.
Jeg fant bilder som kunne bli brukt til datingapper.
Helt nakne.
Ganske ekstreme.
Jeg tenkte: "Han er en rundbrenner."
Det ville jeg ikke se.
Med tanke på det som skjedde tidligere…
Jeg føler at jeg ødela alt som vi hadde bygd opp hittil.
Vel…
I mine tidligere forhold var det…
…mange rundbrennertyper.
Det funket aldri.
Det bekymrer meg.
Sånne bilder, mener jeg.
Unnskyld.
Det vekket noen minner.
Surferen jeg slo opp med var grusom.
Jeg ble avhengig av ham.
Jeg klarte ikke å komme ut.
Men jeg bestemte meg at fra da av…
…skulle jeg unngå den slags folk.
Jeg vil leve et lykkelig liv.
Jeg vil finne noen jeg kan være sammen med.
Jeg håpte kanskje å kunne finne den rette personen her.
Jeg vil tilbakestille livet…
…og begynne på nytt.
Med tanke på din reaksjon tidligere
er det naturlig at du forestiller deg ting.
Ja.
Men jeg er så tiltrukket til deg,
og jeg vil lære deg å kjenne.
Jeg vet at jeg skal klare å berolige deg
for å bevise gjennom mine handlinger at du kan være trygg med meg.
Så jeg håper at du ikke bekymrer deg.
Vil ikke dette gjøre at Shun vil forstå hva han føler for Dai nå?
Jeg tror det.
Bildene passet perfekt inn i akkurat det han var redd for.
-Det verst tenkelige. -Det ble mer negativt.
Men det er ganske vanskelig
å møte folk på vanlige steder som på jobb.
Så det er naturlig å bruke sånne apper for å møte folk.
Og det å ta litt frekke bilder for slike apper er helt…
-Virkelig? -…forventet.
-Jeg håper ikke Shun blir lei seg for det. -Jeg tenkte det samme.
-Jeg liker ikke det. -Ikke?
Shun har blitt såret av rundbrennere før.
Her i programmet vil han velge det motsatte.
Han prøver å finne noen som vil bry seg om ham.
Jeg tror han fjerner seg.
Men når han fjerner seg, så betyr det "jeg elsker deg".
-Riktig. -Tror du det?
Jeg er enig.
Shun liker ham, men…
Der kom den.
"Kazuto skal jobbe i dag."
Endelig.
Jeg må dra på jobb igjen i tre dager.
-Når da? -I morgen.
Jeg gjør mitt beste i dag.
Hva føler han om alle?
Hva skal han finne på?
Hvem velger han?
Hvem er det?
-Ryota, jeg ber deg. -Greit.
-Kos dere. -Det skal vi.
Jippi!
-Ha en fin dag! -Ha det!
Gjør deres beste!
De har dratt.
-Nydelig. -Vakkert.
Det er så fint.
Er du fra Tokyo, Ryota?
Nei, fra Shimane fylke.
-Shimane, ja. -Landlig.
-Kom du etter videregående? -Nei, jeg kom da jeg var 22 eller 23.
Er du fra Tokyo?
-Jeg er fra Niigata. -Niigata…
Så alle er fra landlige områder.
Usak er fra Gifu.
Apropos Usak,
du vet det med at han spiser 1,5 kilo kyllingbryst daglig?
Jeg prøvde å lage det på restauranten min.
Kyllingsmoothie.
-Hvordan var det? -Så ekkelt.
Jeg ble kvalm av å drikke det.
Det er så morsomt at du lagde det.
Staben min hatet det.
Usak drikker uansett.
-Det må smake så vondt. -Usak er beundringsverdig.
Hallo, hvordan går det?
Vi har iskaffe. Tre? Tusen takk.
Vi har også deilige småkaker.
-Vandret dere opp hit? -Ja.
-Det er en nydelig dag. -Ja, helt perfekt.
En islatte og en iskaffe.
-Lykke til. -Tusen takk.
Kazuto, du er fantastisk. Jeg liker kundeservicen din.
-Er det sant? -Ja-
-Vi er flinke. Hva er klokka? -Fortsatt 14:15.
Kjempegodt!
DAGENS SALG 11 600 YEN
-De solgte 14 småkaker! -Utrolig!
Kan jeg spørre deg om dine tidligere forhold?
Når var ditt siste?
For mindre enn to år siden.
Hva med deg?
Jeg var sammen med noen i rundt fem år.
Ganske lenge.
Noen andre?
Det var det andre forholdet, men det første…
Jeg datet da jeg var 19, og det var første gang.
Ja, men da hadde jeg ikke…
Jeg hadde ikke innrømt helt at jeg var som jeg er.
-Ikke "innrømt", men… -Jeg vet.
Jeg så ikke poenget med forhold når jeg ikke kunne gifte meg.
Jeg vet.
Det var ingen andre som meg i hjembyen.
Den aksepterte tankegangen er at menn og kvinner gifter seg og får barn.
Nettopp.
Det er livets sedvanlige vei.
Ja, den veien er allerede brolagt.
Jeg ble forvirret av tanken på to menn som datet.
Jeg…
Ja.
"Hvorfor ble jeg født sånn?" I vår verden har alle lurt på det.
Alle har tenkt det minst én gang.
Foreldrene mine er risbønder.
Jeg er eldstesønnen, så jeg skulle ta over gården.
Men da jeg fikk grep om min seksualitet, ble det vanskelig.
Å ta over gården
betød at det fantes forventninger fra foreldrene mine og andre rundt meg.
Men jeg sviktet de forventningene.
Jeg følte masse skyldfølelse og skam for det.
For å kunne drive bort de følelsene,
så vil jeg bruke risen fra gården og grønnsakene fra hjembyen
og åpne en egen restaurant.
Det er det som er drømmen min nå.
-Så fint. -Han er beundringsverdig.
Han prøver å gi igjen til foreldrene sine.
Alle åpner seg for Ryota.
-Åpner seg? -Veldig.
De kan snakke åpent med ham.
-Han må gi dem den følelsen. -Ja.
-Så… Ja.
Er det bra eller dumt å se en film på første date?
Vi snakket om det.
-Jeg ville ikke gjort det på første date. -Nei, sant?
På første date ville jeg gått på kafé eller et annet sted vi kan prate.
Så ville jeg foreslått film neste gang.
Shun, vil du henge deg på?
Ingen meninger?
Ingenting?
Jeg ville ikke prate med ham.
Jeg kan ikke holde øyekontakt med ham engang.
Hva skal jeg gjøre?
-Men du pratet med ham i går, sant? -Ja, og mye skjedde.
Jeg kunne ikke være med ham mer.
Men han sa at han ville prate om det.
-Pratet dere? -Ja.
Men når jeg tenkte meg om igjen…
Vi pratet om det i går kveld.
Har du roet deg?
Vi klarte å snakke ut, men…
Men…
-Jeg skjønner. -Ja.
Jeg er ikke sikker.
Han er fortsatt urolig for det.
"Shun skal jobbe i dag."
Greit.
Vær så god.
Da går jeg.
-Shun. -Skal vi se…
Hva skal han gjøre?
Hvem blir det?
Så dramatisk.
Jeg sa at det er personen på skiltet som henger øverst.
Det var noe jeg ikke ville se.
-Hei! -Hva?
Hva i huleste?
-Hva var det… -Nå må vi vente!
Tekst: Ekaterina Pliassova