GRÖNA RUMMET
Han är här!
-Hej. -Hej.
-Kul att du är här. -Kul att du kom.
-Nöjet är mitt. -Tack.
-Jag heter Usak. -Jag hade kul igår.
USAK (36) GOGODANSARE
Vad höll ni på med?
-Vår morgonrutin. -Er morgonrutin?
Är det ens en rutin?
Vi bara snackar.
Vi kan äta lunch tillsammans sen.
-Äter han samma mat som oss? -Gör du det?
-Jag vill göra en kycklingsmoothie. -Jaha.
Jag tog med kycklingbröst.
-Va?! -Oj.
Hur många kilon?
Runt 1 700 gram.
Jaha.
Allt i en kastrull.
Är det för en dag?
Ja.
Jippi…
-Va?! -Vad…
Är det gott?
Kokt kyckling?
-Kokt kyckling? Det är ganska… -För intensivt.
Så disciplinerad är han.
För jobbet.
Han kan ha följt den vägen i livet ensam
och har kanske inte haft ett seriöst förhållande.
Om man dejtar Usak måste man vara som en proffsidrottares partner.
Sant.
ER KAFFEBIL ÄR REDO, GÅ UT OCH TITTA
Titta, där är den!
Så fräckt.
Vad gullig!
-Stilig. -Och loggan är gullig.
Loggan ser bra ut.
Fräckt.
-Mintgrön. -Färgen är gullig.
Så gullig. Fräckt.
Snygg.
Jag gillar kontrasten.
-Eller hur? -Så fräckt.
Ja.
-Jag gillar färgen. -Ja.
-De är så fotogeniska. -Härligt.
De lever livet.
Om du skulle ha en bild här, vad skulle du rita?
Kan du rita?
-Jag gillar att rita. -Vad bra.
BRYGGKAFFE, CAFFELATTE BREWTIFUL U
Vad han kan!
Stanna framför kroppen, sa baristorna.
Jag har inga muskler.
-Vad ska jag göra? Jag tränar inte. -Prova åt andra hållet. Du grejar det.
Vrid den fyra, fem gånger och kläm.
Och tänk kanske att du vill göra kaffet åt den personen.
Kunden kommer märka din önskan att göra jättegott kaffe åt hen.
Nämen, Gensei…
-Funkar det så? -Hans min…
HÄMTKAFFE
Den plingade.
"Ni ska börja driva kaffebilen i morgon.
Från och med nu måste ni leva på en budget på 200 000 yen."
-Okej. -Aha.
För en månad är det 6 600 yen om dagen.
Det går nog.
Vem vill sköta budgeten?
-Kan två sköta den? -Två funkar.
Jag tror två blir bättre. Jag ställer upp.
Okej. Vill du prova, Dai?
Visst. Jag måste bara räkna, va?
Budgetera och räkna ut?
-Jag är imponerad. -En ansiktsmask.
Som jag trodde.
-Han tränar. -De har till och med ett gym.
-Våra namn står skrivna där. -Ja.
Där kom plinget.
-"Ett meddelande till er." -Okej.
"Det är Ryotas skift i dag."
Jag gör mitt bästa.
Vad står det?
"Ryota, välj en person som du vill jobba med."
Okej.
Allvarligt?
På så vis.
"Detta är även en chans för er att prata enskilt."
Ja, det är väldigt viktigt.
Oj! Vad galet!
Nämen!
Så kul!
"När du valt en person vänder du dennes namnskylt."
Så jag måste välja? Okej.
Nån i åtanke?
-Ja. -Jaså?
Vill du bara jobba med honom eller vill du lära känna honom?
Kanske både och.
Jag förstår.
Spännande.
Det ökar spänningen.
Okej.
Vem väljer han?
-Det är nästan som en bekännelse. -Det visar att man är intresserad.
Va?
Titta.
-Vill du jobba med mig? -Va?
Jag? Visst, gärna.
-Vår historiska invigningsdag. -Toppen.
Ha så kul.
Kör försiktigt, Ryo.
Kör försiktigt.
-Fantastiskt. -Den är enorm.
Bilen är så stor.
-Wow, vilken utsikt! -Kan inte bli bättre.
-Vi är framme. Perfekt om solen skiner. -Ska vi göra oss i ordning?
-Jag blir peppad av förklädet. -Jag med.
Det ser bra ut.
-Ja, gulligt. -Väldigt.
Usaks teckning är grym.
Absolut.
-Fin färg. -Han gjorde ett bra jobb.
Redo att öppna för dagen?
-Butiken är öppen. -Vi har öppnat.
-Nu kör vi. -Nu ska vi ha kul.
Hej.
Vill du ha en kopp kaffe? Det är väldigt gott.
Vi öppnade idag.
Ni är våra första kunder.
-På riktigt? -Ja.
-En liten caffelatte, tack. -Tackar.
Varm, tack.
-Varm? -Jag tar samma.
-Brukar du dricka kaffe? -En kopp om dagen.
Dricker du caffelatte eller svart kaffe?
Latte?
Första koppen är klar.
Här är den första.
-Vad gulligt! -Vi la till ett hjärta.
De sa att det var jättegott. Vilken lättnad.
-Hörde du? -Ja.
Det överst är starkt för den har en dubbel shot espresso.
Bönorna är från Etiopien, Brasilien och El Salvador.
Härligt.
Tack så mycket.
-Du är imponerande. -Tack.
Du var så duktig.
-Jag gillar dem. -De passar bra ihop.
De är lugna.
-Vad söta de är när de tittar ut. -Så söta.
Shun.
-Shun. Vi måste dra. -Vart då?
Vi måste jobba kaffet.
-Jag har huvudvärk. -Huvudvärk?
Har du sovit för lite?
Shun?
-Jag kommer in. -Okej.
Här är vatten och tabletter.
Seriöst? Förlåt.
Det är okej. Bara ta det här nu.
-Tack. -Här.
-Jag ska försöka att komma snart. -Lugn. Ingen press.
-Tack. -Vi ses. Vila nu.
-Det var så kul. -Jag hade också kul.
Vore kul om vi kan jobba ihop igen. Det tycker jag verkligen.
-Idag blev du tvungen att välja nån. -Visst ja.
-Men du är den… -På riktigt?
Jag har velat jobba med dig.
Jaså?
Så jag vände på ditt namn direkt.
-Det gör mig glad. -Jag behövde inte fundera på det.
-De lär vara så här om 30 år. -Och driver fortfarande kaffebilen ihop.
-De tillbringade mycket tid ihop. -Ja.
De har jobbat hårt hela dagen.
-Vi är hemma. -Välkomna hem!
Hur gick det?
-Det var faktiskt kul. -Det var kul.
-Vi funkade bra som lag. -Ja, det var mycket lagarbete.
-Det behövs. -Ja.
-Vi antecknade några saker vi märkte. -Ja.
Tack.
Vi vill att alla antecknar saker här varje gång ni jobbar.
Dagens försäljning…
1 700 yen.
Vad?! Toppen!
DAGENS FÖRSÄLJNING: 1 700 YEN
-Bra jobbat. -Snyggt jobbat. Tack.
-De tjänade 1 700 yen. -Typiskt dem.
Vad sysslade de med?
Ja…
Jag finner inga ord 1 700 yen? Seriöst?
-Där var få kunder. -Som Usaks kyckling vägde…
-Det var folkglest. -Jag förstår.
-Bra jobbat. -Tack för idag.
Tack.
-Najs. -Najs.
Nu ska ni få höra.
I slutet av dagen blev vi ombedda att skriva meddelanden till varandra.
TILL GENSEI: DU BEHANDLADE KUNDERNA SÅ VÄL
TILL RYOTA: DU VAR SÅ COOL OCH SKICKLIG
Ryota nämnde…
Handstilen kanske avslöjar vem som skrev breven.
Det var nog Ryota som skrev till mig.
Jag kollade brevet och jodå.
Jag tror hans handstil stämmer överens med den i brevet.
Är han intresserad av mig?
Det betyder det väl? Jaså, han är intresserad av mig.
Vad förvånande.
-Vad bra! -Härligt!
Jag skrev mitt brev till Dai.
DAG ETT: GENSEI OCH RYOTA
-Va? -Vänta lite.
Ett missförstånd.
-Va? -Vänta…
-Han såg handstilarna… -De är helt olika.
-Du har rätt. -Jag blev förvånad.
När man jämför dem är de inte lika.
-Missförstånd kan leda till kärlek. -Så är det.
Kärlek behöver missförstånd för att utvecklas.
God morgon.
-"Dai tar dagens skift." -Okej.
-Så nervkittlande. -Verkligen.
Blundar ni?
Shun.
Om du vill.
Gärna.
-Jag är så glad. -Som väntat.
-Nåt annat vore fel. -Ja.
-En islatte. -En islatte?
-Och en svart kaffe. -En svart.
-Är du okej? -Jadå, bara bra.
Häll långsamt.
Okej!
Ursäkta att det dröjde.
-Tack. -Tack så mycket.
Tack så mycket. Välkomna åter!
Jag hade kul hela tiden.
Vi var så nära varandra i kaffebilen att vi kunde ha kyssts 100 gånger.
När jag tittade upp var Shuns läppar där.
Jag kunde nog ha försökt.
Gillar han mig eller inte?
Jag vet inte vad hans sanna känslor är.
Jag har aldrig sett så fina muskler på så nära håll.
-Jag kan inte låta bli att stirra. -Otroligt.
Är ni två er själva i programmet? Jag menar här i huset.
-Jag är absolut mig själv. -Är du?
-Är du okej? Säg till om nåt är fel. -Allt är bra.
Bara bra.
Jag tror de flesta är sig själva.
Ni vet hur ni spelar spel på kvällarna? Jag har inte kunnat vara med.
Bry dig inte om det.
-Jag måste träna. -Jag stannar ofta på rummet också.
Jag hoppas att jag kan göra min egen grej.
Oroa dig inte.
Bara var dig själv.
-Ibland vet jag inte vem det är. -Jag förstår vad du menar.
Är det mitt riktiga jag eller visar jag hänsyn?
Jag förstår.
Visar jag mitt sanna jag hänsyn?
Ibland vet jag inte vem jag är.
Vi får också såna tankar ibland.
I mina tidigare förhållanden
var det många gånger som det slutade med
att jag inte kunde visa mina sanna känslor.
Att blotta mitt inre för andra…
Det har jag aldrig gjort.
Under min tid här hoppas jag kunna visa öppet och ärligt
vad jag känner för andra.
När man är berömd är det svårt att vara sig själv.
Offentliga personer förväntas leva upp till folks bild av dem.
Med såna förväntningar på sig känner man att man måste leva upp till dem.
Då kan det blir svårare att visa sitt sanna jag.
Jag är säker på att Usak är en mycket omtänksam person.
-9 000 yen? -Grymt.
Hur många personer har du dejtat seriöst?
-Seriöst? -Ja.
Tre.
-Tre? -Ja.
Var alla äldre än dig?
Den första var 30, den andra var 28 och den tredje var 23.
-Den tredje lika gammal? -Ja.
Från New York.
-Träffades ni i Japan? -Ja, vi träffades i Japan.
Det var kärlek vid första ögonkastet. För honom.
Han älskade mig verkligen.
Men det jag fick ut av förhållandet…
Det räckte inte.
Jag ville ha mer.
Mina ideal var för höga.
Det är okej. Du lyckades undvika att slösa tid.
Ja.
Jag förstår fortfarande inte hans känslor.
Jag kanske gillar att undra huruvida han gillar mig eller ej.
Vad hände med Shun med New York-bon?
Vad var det för smärtsamt uppbrott?
Han visste att hans ex älskade honom men nåt måste ha skrämt honom.
Nåt måste ha hänt.
Förutsatt att man gillar varandra,
om nån man gillar berättar om sitt förra förhållande
gör det en mer sugen?
Eller häller det en hink isvatten på känslorna?
När jag var ung hade jag blivit mer sugen men nu skulle det få mig att tröttna.
Vi ger upp när vi blir äldre.
-Dai blir sporrad. -Självklart.
-Han satsar. -Han bryr sig inte.
-Han låtsas bara lyssna. -Han ser bara sig själv.
Och när han träffar sina väninnor så kommer de att hetsa på honom.
Vi kan väl prova Jenga?
Förloraren måste berätta vem den är intresserad av.
-Vi får inte förlora. -Absolut inte.
Har du nån du gillar?
-Jag är intresserad av en. -Jaså?
Jag är intresserad av en.
-Menar du personen bredvid dig? -Kära nån.
Har du berättat för honom?
Inte än.
-Annars får han inte veta. -Ja, men jag har inte gjort det än.
Jag kan inte säga det.
"Han är mitt framför mig."
Inte en chans.
Det är Shun.
-Va?! -Vänta lite…
Är det Shun?
Shun som person är väldigt rolig.
Han är excentrisk och annorlunda.
Han är intressant. Jag vill lära känna honom.
Jag gillar honom.
Jag vet redan att han har känslor för mig.
Så han kunde vara mer fysisk och mer känslig med mig.
Det skulle jag inte ha nåt emot.
Det är okej om han är mer rättfram.
Gensei har missförstått.
-Du är bra på det här. -Du suger!
Redo?
Gensei, vill du vara med?
Han fotar.
Från den vinkeln borde Ryota förstå att han fotar honom.
Och han zoomar in på Ryota.
Angående det jag sa i går kväll:
Jag vill diskutera vår budget på 6 000 yen om dagen.
Hur ska vi göra med kycklingen?
Vad kostar den?
Ett paket kostar 800 yen och jag behöver tre paket.
Så vi behöver 2 000 yen?
GÅRKVÄLLEN
Gensei och jag diskuterade det igår när vi kollade ekonomin.
-Det är 6 000 yen per dag för oss sju. -Det är dryga 800 yen per person och dag.
Många av oss tycker säkert att det är lite.
-Vi sju måste klara oss på 6 000 yen. -Ja.
Det här är gårdagens utgifter. En tredjedel är kyckling.
Hälften gick till middagen.
Vi bara råd med två klasar bananer för frukost och lunch.
Åh, nej. Usaks kyckling påfrestar familjens budget.
Men den är viktig för Usak.
Vi fattar att du känner att du måste hålla din rutin för jobbet.
Men då vi bor ihop vill att det ska vara rättvist för alla.
Så här tänker jag:
-Nej, jag tycker så synd om honom! -Usak!
Kan vi lägga 1 000 yen på kyckling i stället för 2 000?
Då går 1 000 yen till kyckling och resten kan gå till mat åt sju pers.
Kan man ens köpa kyckling för 1 000 yen?
Var god och kom ihåg
att de 1 000 yen normalt skulle vara allas att dela på.
Men alla är villiga att kompromissa.
Jag vill bara att du inte glömmer det.
Okej.
Den yngsta läxar upp den äldsta!
Tänk att kyckling skulle ta mig tillbaka till verkligheten.
Fint väder idag.
"Taeheon tar dagens skift."
-Taeheon! -Taeheon!
-Vem ska Taeheon välja? -Ingen aning.
Shun.
-På riktigt? -Vill du jobba med mig?
-Det gör mig ganska glad. -"Ganska"?
Inte "ganska". Du borde vara glad.
-Jag är glad. -Och jag för din skull.
-Hej. -Har ni caffelatte?
-Caffelatte? Ja. -En latte och en iskaffe.
-Svart, tack. -Okej.
Vilken storlek vill du ha? Vi har två… Oj, förlåt!
Förlåt.
Du behöver inte ta den.
Vad kostar kaffet?
-Först… -En liten kopp blir bra.
-En liten… -"S-size"
Jag vill ha en liten kopp varmt kaffe.
Varmt kaffe… Svart?
Latte?
-Med socker och mjölk. -Hur mycket?
-Åt mig, alltså. -Ett ögonblick.
Så du vill ha en latte med socker och mjölk?
Har jag rätt? Tack så mycket.
Jag borde ha valt den här.
-Skynda. -Kommer alldeles strax.
Aj!
Allt väl, Taeheon?
-Kan du trimma och tunna ut det lite? -Visst.
-Var du nervös när du valde skiftkompis? -Ja, jag var supernervös.
Hjärtat bultade.
Men jag hade redan bestämt mig.
Jag behövde bara vända på namnet.
-Vad skicklig du är! -Tack.
När ni jobbade i kaffebilen, kände du nåt?
När en kund eller tredje part är där
får man se en sida av Shun som vi inte brukar se.
Han är den typ av person som tar jobbet på stort allvar.
När du valde Shun kunde han inte låta bli att le.
-Vem? -Shun.
-Va? På riktigt? -Han rodnade.
Seriöst?
När det blir din tur som skiftledare…
-Vet du vem du ska välja? -Ja.
-Har du redan bestämt dig? -Ja.
-Jag har bestämt mig. -Jag ser fram emot det.
DAGENS FÖRSÄLJNING: 3 250 YEN
Jag trodde inte att du skulle välja mig.
En av anledningarna till att jag valde dig…
Det är lite oförskämt att säga det, men du har ogrundat självförtroende.
Jag beundrar folk som har det.
-Gör du? -Ja.
Ingen annan tror på en om man inte tror på sig själv.
Det kändes viktigt.
Du är nån som inte hatar sig själv. Det är vad ditt självförtroende betyder.
Ja.
-Du älskar dig själv. -Ja.
Det betyder att du är redo att bli älskad av någon annan.
Låter logiskt.
Det var lite filosofiskt.
Shun lever livet i sin egen takt. "Det gör ont, det är kul, jag är glad."
Han är väldigt uttrycksfull.
Ja, absolut.
-Han försöker inte passa in. -Nej.
De som anpassar sig blir populära, men även de som inte gör det.
-Ja. -Särskilt när de är unga.
De jagar kyckling, billig kyckling.
Det kostar 75 yen per 100 gram.
Två kilo för 1 500 yen.
Jag vill köpa den.
FÅR JAG KÖPA TVÅ KILO KYCKLING FÖR 1 500 YEN?
Vi har ju redan diskuterat det. Det är orättvist.
Det är lite väl… Seriöst?
Han fattar inte, va?
-Frågan i sig är irrelevant. -Sant.
Dagens huvudrätt är kungsmussling inlindad i fläsk.
-Vi kan göra sidorätt med det vi har. -Ja.
Det står: "Vi har den!" Bra! han köpte den för 850.
-Bra jobbat. -Jag borde inte vara stolt men det är jag.
Ledsen att ni fick vänta.
-Välkomna! -Tack för att ni väntade.
Kolla här.
Ni hittade otroligt billig kyckling.
-850 yen. -Då håller budgeten!
-Så glad han här. Gulligt. -Han firar.
Blä!
Han är otroligt disciplinerad.
Vad är det här?
Varför fick Usak den sekvensen?
-Och om man förlorar? -Vi fortsätter leken vi körde på klubben.
Berätta vem du gillar för nån du litar på
-Okej. -Okej.
-Vi spelar på riktigt. -Redan?
Då kör vi.
Det lägsta kortet förlorar.
Den med lägst nummer förlorar.
Är det jag?
-Du borde byta kort. -Du är i fara.
-Tror du att du kan vinna? -Dai är också i fara.
Vi gör det samtidigt.
-På tre? -Jag vill se.
Redo? Nu!
Det var nära!
Shun.
Okej.
Ingen av dem var ens min typ.
DAG ETT
Så sa han.
-Berätta för den du litar på mest. -Jag har ingen.
Då berättar jag för Ryo.
Vilket spel ska vi spela?
-Vad spelar vi? -Detta?
Har du nån du gillar?
-Jag är intresserad av en. -Jaså?
Det är jag.
Det är Shun.
Jag gillar honom.
Vi borde prata så vi inte hör dem.
-Om vad? -Vad som.
-Vi kan… -Uno?
Vi avslutar med Uno.
-Det är kul om man spelar med så många. -Uno!
Spelar ni?
Jag sa personen vars namnskylt sitter högst upp.
-Så hemskt! -Det var ganska…
-Hur måste inte Ryota känna efter det… -Ryota!
Förlåt, Ryo, men hur var det?
Jag blev glad.
-"Glad"? Inte en chans. -Av att få veta.
-Du är glad att du vet? -Ja.
Hjärtskärande!
Nu när de börjar veta hur de känner är det spelet en form av våld.
Det är smärtsamt för nu vet Ryota sanningen.
Ja, och han sa att han var glad.
-Hemskt. -Det måste ha varit svårt att säga.
Jag kunde inte ha sagt att jag var glad.
Dais uppassning av sjuka Shun funkade?
-Du menar så… -Om han nu valde Dai.
Ända sen början när Dai sa att han gillar honom…
Shun kan vara den typ av person som brukar gilla
personer som redan gillar honom.
Han tycker kanske det är viktigt att känna sig älskad.
Alla känslor förändras!
-Dai tar initiativ. -Han får saker att hända.
"Gensei tar dagens skift."
Jaså, din tur?
-Vem väljer han? -Hur gör du, Gensei?
-Jag tittar efter att han vänt. -Eller hur.
Vill du jobba med mig…
-Vem? -Så där.
Dai.
Tack för att du valde mig.
Lycka till.
-Jag är taggad. -Låt oss ha kul.
Jag ville jobba med Dai och dra in massor med pengar med honom.
Vi är som bästa vänner.
Ryo…
Nej, jag kan inte än.
Det skulle betyda att vi gillar varann.
Det är fel tillfälle.
-Hur slutar det här? -Jag vill inte se honom bli sårad.
Han tror han skulle ge efter.
Jag skickade nyss en kul bild.
-Kolla hans ansikte. -Kul, va?
Efter att du berättade…
Ja?
…insåg jag att du ser honom så.
-Det slog mig bara plötsligt. -Jaså?
Ja, för kanske tre dagar sen.
Först kändes han minst sannolik.
-Du vet hur han överreagerar ibland? -Sant. "Det är så gott!"
-Precis så! -"Jättegott!"
Jag gillade inte det först.
Men jag insåg att det nog är en del av hans charm.
-Han är uppriktig, och snäll. -Det är han.
När jag började inse hur jag kände
började han växa i min ögon.
Jag förstår!
Att gå från att ogilla till att gilla kan vara kraftfullt.
Orubbliga känslor.
-Shun berättade för Ryota vem han gillade. -Ja.
Undrar du vem det är?
-Klart att jag gör, men… -Tänkte väl det.
Det känns som att min och Shuns relation är bra.
Till exempel när vi spelade i går så vilade han huvudet här hela tiden.
Just det.
Mitt hjärta bultade konstant.
Det känns som om jag äntligen kommit honom närmare emotionellt.
-Så ni känner likadant? -Jag vet inte.
-Jag är inte redo för det än. -Jaså inte?
Jag är rädd.
Jag vill att han visar att han bara har ögon för mig.
Annars kan jag inte.
Men…
Jag kan inte låta bli att fundera på vad det är hos mig han gillar.
Jag vill bekänna hur jag känner för Shun.
Jag hoppas göra det nån gång.
När vi pratade
kändes det som fel tillfälle att berätta hur jag känner.
Jag kände att det skulle bli för mycket för honom rent emotionellt.
Han är så rar.
-Smärtsamt. Han tar an sig lyssnarrollen. -Ja.
Jag kan inte sålla bort fler.
-Nej, de duger inte. -Ingen av dem?
-Jag hittade en bättre. -Seriöst?
-Ja. Nämen! -Vad?
Vad?
Förlåt.
-Va? -Vad händer?
-Var det en bild? -En olämplig bild?
Kollade han på andra bilder?
Jag råkade öppna hans galleri.
Jag hittade foton som kan användas för dejtingappar.
Nakenbilder.
Riktigt extrema såna.
De fick mig att tänka att han är en player.
Det var nåt jag inte ville se.
Med det som hände innan
känner jag att jag kanske förstört allt vi byggt hittills.
Alltså…
Bland mina tidigare relationer var där…
…ganska många players.
De relationerna funkade aldrig.
Det är oroande.
Såna foton, alltså.
Ursäkta mig.
Det påminde mig om saker.
Surfaren jag gjorde slut med var hemsk.
Jag hade blivit beroende av honom.
Och kunde inte ta mig ur det.
Men jag hade bestämt mig för att från och med nu…
…ska jag undvika den typen av person.
Jag vill leva ett lyckligt liv.
Nu vill jag hitta någon som jag kan leva med.
Jag hoppades hitta rätt person här.
Jag vill nollställa mitt liv…
…och börja om på nytt.
Utifrån hur du reagerade innan…
Det är naturligt att föreställa sig en massa olika saker.
Ja.
Men jag är så attraherad av dig
och vill lära känna dig bättre.
Jag vet att jag kan försäkra dig om
och genom mina handlingar bevisa för dig att du är trygg med mig.
Så jag hoppas att du inte oroar dig.
Gör inte detta Shun medveten om sina känslor för Dai i stället?
Det tror jag.
Bilderna passar perfekt i det scenario han redan var rädd för.
Värstascenariot.
Det kom ut mer negativt.
Men det brukar vara svårt
att träffa personer på vanliga ställen som på jobbet.
Så det är naturligt att använda appar för att träffa folk.
Och att ta vågade bilder för såna appar är helt…
-Är det? -…förväntat.
-Så Shun bör inte bli upprörd över det. -Jag instämmer.
-Jag gillar det inte. -Inte?
Nej. Shun har sårats av playboys förr.
Han är med i programmet för att hitta motsatsen.
Han försöker hitta nån som verkligen bryr sig om honom.
-Jag tror han trycker bort honom. -Betyder inte det att han älskar honom?
-Ja. -Tror du?
-Jag håller med. -Shun gillar honom, men…
Där kom det.
"Kazuto tar dagens skift."
Äntligen din tur.
-Jag måste iväg med jobbet i tre dagar. -När?
Imorgon. Så jag ska göra mitt bästa idag.
-Hur känner du för alla? -Vad väljer Kazuto att göra?
Vem väljer han?
Vem blev det?
-Vill du jobba med mig, Ryota? -Gärna.
-Ha så kul. -Det ska jag.
Jippi!
-Ha en bra dag! -Hej då!
Gör ert bästa!
De har åkt.
-Vackert. -Så vackert.
Så fint.
-Är du från Tokyo, Ryota? -Nej, från Shimane-prefekturen.
-Shimane? -Väldigt lantligt.
Du kom hit efter gymnasiet, va?
Nej, jag flyttade hit när jag var 22 eller 23.
Är du från Tokyo?
-Jag är från Niigata. -Niigata…
Så alla är från ganska lantliga ställen.
Usak sa att han är från Gifu.
På tal om Usak…
Du vet hur han äter ett och ett halvt kilo kyckling?
Jag provade det på min restaurang. Hans kycklingsmoothie.
-Hur var den? -Så vidrig.
Jag mådde så illa efteråt.
Kul att du faktiskt gjorde den.
Personalen blev äcklad.
Usak dricker oavsett smak.
-Måste smaka hemskt. -Snacka om disciplin.
Beundransvärt.
Hej, hur är det?
Vi har iskaffe. Tre stycken? Tack så mycket.
Vi har även jättegoda kakor.
-Har ni gått upp hit? -Ja.
-Det är en vacker dag. -Ja, det var perfekt.
Den här är islatte och den här är iskaffe.
-Lycka till. -Tack så mycket.
Du är otrolig, Kazuto. Jag gillar hur du behandlar kunderna.
-Gör du? -Ja.
-Det går bra för oss. Vad är klockan? -Klockan är två.
Superbra!
DAGENS FÖRSÄLJNING: 11 600 YEN
-De sålde 14 kakor! -Fantastiskt!
Får jag fråga om dina tidigare förhållanden?
När var ditt senaste?
Knappt två år sen.
Du då?
Jag hade nån som jag dejtade i runt fem år.
Ganska länge.
Någon annan?
Det var den andra, men min första
dejtade jag när jag var 19, och det var min första gång.
Men på den tiden hade jag inte ännu
erkänt fullt ut att jag är så här.
-Inte "erkänt", men… -Jag fattar.
Jag såg inte poängen med förhållanden om man inte kan gifta sig.
Jag fattar.
Det fanns ingen annan som jag i min hemstad.
Det vedertagna är att en man och en kvinna dejtar, gifter sig och skaffar barn.
Ja.
-Det är den vanliga vägen i livet. -Ja, den vägen är redan uttrampad.
Vad det innebar att två män dejtade förvirrade mig.
Jag…
Ja.
"Varför föddes jag så här?" Alla som vi har undrat det.
Alla har tänkt så minst en gång.
Mina föräldrar är risbönder.
Jag är äldsta sonen, så jag skulle ta över gården.
Men när jag upptäckte min sexualitet tyckte jag det var svårt.
Att ta över föräldrarnas verksamhet
innebar förväntningar från mina föräldrar och andra.
Men jag svek de förväntningarna.
Jag känner skuld och skam för det.
I ett försök att bli kvitt de känslorna
vill jag använda ris från deras gård och grönsaker från min hemstad
och öppna min egen restaurang.
Det är min dröm och det som driver mig nu.
-Vad fint. -Beundransvärt.
Han försöker återgälda föräldrarna…
Alla öppnar upp för Ryota.
-Gör de? -Jättemycket.
De kan tala öppet med honom.
-Man måste ge den känslan. -Ja.
-Så… -Ja?
Är det bra eller dåligt att se film första dejten?
Det diskuterade vi.
-Jag skulle inte göra det första dejten. -Inte?
Första dejten skulle jag ta på ett kafé eller nånstans där man kan prata.
Och sen föreslå en film för andra eller tredje träffen.
Shun, är du deltagande? Inga åsikter?
Inget?
Jag ville inte prata med Dai.
Jag kan inte ens se honom i ögonen.
Vad ska jag göra?
-Men du pratade väl med honom igår? -Ja, och mycket hände.
Jag kan inte umgås med honom längre.
Men han sa att han ville sluta fred.
-Så pratade? -Ja.
Men efter att ha tänkt på saken…
-Vi pratade om det igår kväll. -Och det lugnade dig?
Vi kom överens om vissa saker, men…
-Men… -Jag förstår.
Ja.
Jag vet inte riktigt.
Det skaver honom fortfarande.
"Shun tar dagens skift."
Okej.
Varsågod.
Då väljer jag.
-Shun. -Nu får vi se.
Vad tänker han göra?
Vem blir det?
Så dramatiskt.
Jag sa personen vars namnskylt sitter högst upp.
Det var nåt jag inte ville se.
-Nämen! -Va?!
Vad i helsike?
-Vad var det? -Vi fick inte se!
Undertexter: Rasmus Edlund