GRÖNA RUMMET
"Shun tar dagens skift."
SHUN, 23 KONSTNÄR
DAI, 23 STUDENT
Det är oroande.
Att ha såna foton.
RYOTA, 28 MODELL OCH KAFÉCHEF
Det är Shun.
Jag gillar honom.
Jaha.
Han valde honom!
-Nu vet vi. -Valde han honom?
Vi trodde han skulle välja Ryota.
-De kommer fördjupa sin relation. -Definitivt.
-Vill du jobba med mig? -Gärna.
GENSEI, 34 FRÅN TAIWAN, HÅR- OCH MAKEUPARTIST
-Då åker vi. -Ha det så kul.
Hej då!
Jag blev förvånad.
Av att Shun valde Dai.
USAK, 36 GOGODANSARE
-Jag tänkte att han kanske väljer honom. -Ja.
Väntade ni er det?
Dai valde Shun, och Shun valde Dai.
De är perfekta för varandra.
Ja, om båda två
är intresserade av varandra,
kan det vara så.
Ja.
Förlåt.
-En kaka och liten iskaffe, tack. -Ska bli.
-Det bör vara klart inom fem minuter. -Vi väntar där borta.
Jag ger dem beställningen. Var är de?
-Hoppas det smakar. Tack. -Tack.
-Shun säger inte nåt. -Väntar han bara?
-Det tror jag. -Eller hur?
Om du är intresserad av nån, skulle du vara bestämd
och prata med hen?
För att visa intresse?
Det brukar jag inte göra.
-Inte? -Nej.
Jaså?
Hur så?
De ska inte veta.
Har det nånsin funkat?
Aldrig.
Du då, Ryota?
-Om jag var intresserad av nån? -Ja.
Jag skulle inte göra det uppenbart
men jag skulle vilja tillbringa mer tid ihop.
Om jag är intresserad av nån så kan tiden vi tillbringar ihop
och hur mycket vi pratar öka naturligt.
DAGENS FÖRSÄLJNING: 8 950 YEN
-Tack för idag. -Tack själv.
Jag blev så glad att du valde mig.
Men jag tvekade.
-Gjorde du? -Ja.
Varför tvekade du?
Jag blir osäker ibland.
Varför då?
Mitt intresse för dig kanske inte är verkligt.
Bara för att jag vet att du är intresserad av mig
lurar jag kanske mig själv att jag gillar dig med.
Jag är inte säker på vad jag känner.
Ärligt talat
tror jag att kanske en kyss…
…kan klargöra det.
I det här fallet,
om vi kysser varann…
…får jag veta om jag verkligen gillar dig. -Jag fattar.
-Vad sa han? -Gör det. Före solen går ner!
Just nu är jag inte säker.
Jag undrar vad jag kommer att känna om två veckor till här.
Det är min ståndpunkt.
Jag ser fram emot att få reda på det, men jag är ängslig.
För att bli kvitt ängsligheten försöker jag vara förnuftig.
Så känner jag.
Ska vi bege oss hem?
Okej.
-Kom. -Res dig.
-Va? -Ge mig din hand.
-Va? -Kyss mig.
-Nej. -Varför inte?
Jag vill inte.
Inte nu.
När jag känner mig…
…bekväm, då kysser jag dig.
Om vi kysser varandra nu blir jag ännu mer förvirrad.
-Varför inte?! -Varför?
-Det var rätt tillfälle! -Tydligen inte.
Han sa att en kyss nu vore förvirrande
men det lät Dai känna att han ändå har en chans.
Shun är en sån intrigmakare…
-Han är en sån man blir besatt av. -Ja, det vore lätt att bli besatt.
-Shun är så komplicerad. -Det är fängslande.
-Underbart. -Verkligen.
Båda två är såna man blir besatt av.
Frågan är vem som blir mer besatt av den andre.
Sant.
Ja, båda är trollbindande.
Jag kan föreställa mig att de hånglar om några dagar.
Ja.
Spänningen mellan dem kommer att fortsätta att tillta…
-Och smack! -…tills de kysser varann.
Det är jag inte säker på.
Och…
Är det här dina kallingar?
Resten är dina.
-Han älskar honom så. -Det gör han.
-Får jag dölja dina ögonpåsar? -Gärna.
Här är en linje, va?
-Du bör börja härifrån. -Under linjen?
-Ja. -Okej.
Börja med en mörkare färg, applicera den och sprid ut den, okej?
-Sen trycker du med fingrarna… -Oj, den försvann.
Är det smink eller bara för att få bort ögonpåsar?
-Jag behöver inget runtomkring? -Nej, du har fin hy.
Du behöver inte det.
Och fräknarna är så söta.
Ögonbrynen är fina.
Ögonfransarna är fantastiskt långa.
Jag gillar hur bred pannan är.
Gensei tror att Ryota gillar honom,
men gillar inte Gensei honom mer?
-Jo. -Det tror jag.
Vi har alla fått jobba i bilen.
Ja.
Var sålde vi bra?
-Tredje dagen var bra. -Ja.
Det är ett bra ställe.
Vi nådde nästan 10 000 trots att det var en veckodag.
Det är ett alternativ.
Kazuto och jag åkte till en park runt 20 minuter bort.
-Nära. -Ja.
Där var många familjer och par.
-Va? -Vad nu?
-Nu? Helt otroligt. -Men hallå!
Det här är en slags färjeterminal,
så där kommer rätt mycket folk.
Folk samlas vid stationer längs vägar och vid färjeterminaler,
som om vi provar att cirkulera runt en station…
Så fräck han är!
-Han var uttrycklig. -Det här kan röra om i grytan.
Jag tror att vi når vinstmarginalen vi siktar på…
Ni kanske inte minns det, men…
Bra tajming.
Va?
Nån du känner?
Ja.
Så himla galet.
-Hej. -God morgon.
Kul att träffas. Jag heter Alan. Jag ska bo med e r från och med idag.
Kul att ha dig här.
Mitt namn är Alan.
Jag jobbar för ett utländskt it-företag.
FRÅN BRASILIEN
Brasilian, italienare, och en fjärdedel japan.
Kulturellt ser jag mig som brasilian men jag bor i Japan.
Jag är rätt självsäker.
När jag träffar nån som är min typ säger jag att jag gillar hen.
Jag kände en gnista.
Ska vi tvätta varandra?
Nej, jag kan inte!
Galet. Får jag slå mig ner?
-Var som helst. -Här borta?
-Han får sitta i mitten. -Din vän?
Ja, en vän till mig.
Wow, Usak!
Herrejävlar.
Krama mig.
Så galet!
Jag är så glad. Jag vill krama alla!
Vad höll ni på med?
Kul att träffas.
-Kul att träffas. -Alan.
Taeheon.
-Vad? -Taeheon.
-Kul att träffas. Alan. -Ryota.
-Så galet, Dai. -Det var länge sen.
Nästan skrattretande.
-Kul att du mår bra. -De känner varann.
-Så galet. -Hur mår du?
-Kul att träffas. -Detsamma.
Jag heter Shun.
-Va? -Shun.
-Shun? -Ja.
-Alan. -Trevligt.
Inte ofta man går runt och kramar folk så här.
-Alan. Trevligt att träffas. -Gensei.
-Gensei? Alan. -Trevligt att träffas.
-Det här är galet. Är jag för högljudd? -Inte alls. Det är perfekt.
- Du kör plattan i mattan. -Det är så galet.
Alan, känner du Usak och Dai?
Ja. Hur träffades vi, Dai?
Jag skrev till dig på Instagram för att du var snygg.
Jaså?
-Skrev jag eller du först? Du? -Ja.
-Men du dejtade nån då. -Just det.
Vi har haft kontakt sen dess, utan fler skumma ordväxlingar.
"Skumma ordväxlingar"?
Jag skulle inte säga att vår relation är särskilt djup.
Men vi har gått "hela vägen".
Så de låg med varandra.
Det gjorde de.
Det innebär att de har varit attraherade av varann.
Ja.
Det är jätteorättvist, Usak!
Hallå, vänta!
-Bränn er inte! -Det är varmt.
Bara ha den.
-Vi byter sida. -Ja.
-Shun… -Va?!
Det måste suga.
-Du passar in bättre än nån annan. -Struntprat.
Tänk att du precis kom.
Ni stör er inte på mig?
-Jag vet inte… -Eller ni vet…
-Stör oss? Nej. -Inte?
Alltså, den kommande månaden kommer bli så minnesvärd.
-Såna här chanser får man inte. -Det är otroligt. Jag har jättekul.
Vi borde bara njuta av det, inte sant?
Det borde vi.
Kommer Alans anländande
att uppmuntra Shun och Dai
eller är det början på slutet för dem?
Men Shuns känslor för Dai blomstrar ju, inte sant?
Shun vet det bättre än någon annan, men kan inte heller acceptera det.
Det måste pågå en dragkamp inom Shun just nu.
Shun måste undvika upprepa sina tidigare relationer.
Det var exen som tog initiativ…
-Han var passiv. -Han var kärlekens mottagare.
Jag undrar om han kan ta initiativ.
-Det är så mycket som pågår samtidigt. -Ja.
-Skål! -Skål!
Det luktar gott.
-Jättegott. -Ja.
-Hurdan är din typ? -Min typ?
Nån med ett vänligt ansikte,
fast med en köttig kropp.
Kort sagt: Jag gillar stora rumpor.
-Det innebär… -Usak.
-Sak-sak. -Och Taeheon.
-Taeheon med. -Hans är stor.
-Min är liten. -Nej.
Rumpan blir större om man jobbar röven av sig ihop.
-Så möjligheterna är oändliga. -Grilla köttet, tack.
Okej.
Varför ville du komma hit?
Seriösa förhållanden tar lång tid för mig.
Att ha en pojkvän är viktigt för mig.
Men nu är jag 29…
Jag vill inte döma på förhand vad jag kan eller inte kan.
Jag trodde att jag kunde uppleva saker och känna saker jag aldrig känt.
Därför kom jag hit.
Bravo! Fantastiskt!
Kul att ha dig här.
Ljudet av applåderna ekar verkligen här.
Han har gått igenom mycket.
-Vid första anblick verkade han ytlig… -Han blev mycket mer sympatisk.
Att älska sig själv är viktigt.
Det tror jag verkligen.
Men jag är rädd för att bli självupptagen.
Till exempel under coronapandemin.
Jag tror att många klagade på regeringen, inklusive min familj.
Men vad kan vi göra utan regeringen?
Man bör inte skylla på andra och i stället göra vad man kan
tills man når en situation där de inte längre behövs.
Att ge uttryck för sitt ego innebär inte att man är självisk.
"Det här är vad vi behöver." "Det här är vad vi ber om."
Samhället förändras bara om vi säger ifrån.
-Är det inte för svårt? -Men det borde förändras.
Stående vatten blir dåligt.
Förändring behövs. Det är vattnets flöde som håller det rent.
Vårt nuvarande samhälle gynnar mainstream.
Men att tänka så är respektlöst mot folk som är mainstream.
Det handlar inte om respekt.
De som gynnas inser inte alltid att de är priviligierade.
Du kanske tycker så
men jag ser i media att folk som är mainstream
på sistone har blivit alltmer hänsynsfulla mot hbtq-personer.
Nej, jag tror inte att…
-Det är din åsikt, Dai. -Ja.
Ju starkare ens tro är, hur man förkroppsligar den,
och ju mer man älskar det som är viktigt för en,
desto lättare sprider den sig. Precis som kärlek.
Vad jag är övertygad om…
När jag går upp varje dag ser jag mig själv
som nån som kan påverka världen jag snart ska gå ut i.
Jag väljer att tro att världen är full av kärlek.
Det är faktiskt väldigt enkelt.
Och köttet är klart just i rättan tid!
Snyggt!
-Var är ätpinnarna? -Då äter vi.
Jag borde ha kryddat med rosmarin.
-Vi har inte nån. -Jo.
Va? Rosmarin?
Kanske lite oregano.
-Jag önskar att vi använt rosmarin. -Ja, det låter gott.
-Vad hände, Dai? -Det var…
Från Dais synvinkel…
Han kanske blev upprörd.
Skicka tallrikarna så ger jag er kött.
Saftigt kött.
Jättegott.
-Är det gott? -Ja.
High five!
-Gott? -Tack.
-En öl till, tack. -Jag går på toa.
-Snyggt, Shun. -Skickligt.
Så snyggt. Detta är viktigt.
Dai blir så glad.
-Dai? -Shun? Jag ville prata med dig.
Jag behövde lugna ner mig lite.
Sånt händer.
Jag har känt Alan ett tag.
Han försöker alltid sammanfatta saker. så prydligt.
Livet är inte så snyggt och prydligt.
Vem bryr sig om det är rörigt? Bara man är äkta och seriös.
Ja.
Jag vet.
"Hur kan du veta nåt när du aldrig har haft det tufft?
Så tänker folk om mig.
Så att du sitter lugnt och lyssnar på mig får mig att vilja lära känna dig ännu mer.
Jag vet inte vad som gjort dig till den du är nu
men det måste vara nåt, för annars vore du inte som du är.
Du är olik alla jag nånsin träffat.
Jag tror att du måste ha gått igenom nåt riktigt tungt och jobbigt
och att det tvingade dig att vara stark
och gjorde dig till den du är nu.
Jag hoppas att du berättar om det en dag.
Om du verkligen vill höra det…
…kan jag nog berätta.
Hur kunde jag inte vilja det?
-Typ om min uppväxt? -Ja.
Ända sen jag föddes har jag inte haft några föräldrar.
Jag blev troligen övergiven som bebis.
Som nyfödd på ett barnhem…
Jag blev lämnad där.
-Blev du? -Ja.
Jag minns inte helt säkert.
Och…
Jag bodde på ett barnhem tills jag var 18 år.
-För föräldralösa barn? -Ja, ett sånt ställe.
Även där…
-…fick jag genomlida mycket. -Det kan jag tro.
Jag vet inte vad "familj" är. Eller vad familjekärlek är.
Jag hade inget normalt liv.
Jag lärde mig inte vad som borde vara sunt förnuft.
Och…
Alltså… Efter att en massa saker hände
slutade det med att jag flyttade ensam till Tokyo.
De senaste fem åren, sen jag bott i Tokyo,
har jag varit…
…fri.
-Fattar du? -Jag kan inte ens föreställa mig.
-Jag ska spela lite för att lugna dig. -Okej.
Så…
Det är lugnande när jag spelar.
Du är så rar. Hittar du på en sång nu?
-Ska vi gå tillbaka till de andra? -Låt oss.
Är du lugn nu?
-Jag är lugn, tack vare dig. -Vad bra.
-Tack. -Ingen orsak.
Du nämnde innan att några som betydde mycket för dig hade gått bort.
Vill du berätta vilka de var?
Min pappa och farfar.
Jag tänkte att det var din pappa. Farfar också.
-Jag förstår. -Tja…
Pappa blev plötsligt sjuk.
När han inte stod ut längre åkte han till sjukhuset
och fick höra att han hade tre månader kvar.
Det var magcancer.
Han dog redan efter en knapp månad.
Gud.
Nära slutet var han medvetslös och kunde inte tänka.
Men vid slutet sa han till mig: "Jag beundrar dig."
Jag…
Gud vad hemskt det måste ha varit för dig.
-Behöver du dem? -Ja.
Det är inte ens ett år sen.
Jag hade inte riktigt pratat med pappa sen jag började jobba.
Jag var ganska självständig.
Jag var ung när jag började jobba och kunde inte åka hem så ofta.
Jag berättade inte för mina föräldrar vad jag jobbade med.
Men de stöttade mig ändå bakom kulisserna.
Och hans sista ord var: "Jag beundrar dig."
Man vet aldrig vad som komma skall i livet.
Jag vill ta vara på och uppskatta nuet.
Så att jag inte ångrar nåt.
Jag är glad att jag fick träffa er alla.
Och sen dog min farfar också.
Jag tänkte att detta kanske var en chans som min pappa gett mig.
Ja.
Vet du, det tror jag med.
Så jag är tacksam mot min pappa.
Alla har kommit hit med sina egna förflutna och upplevelser.
-När man ser den sidan av dem… Fattar ni? -Sant.
Det är svårt att öppna upp om sig själv i början,
särskilt om svagheter och kärlek.
Men i takt med att de blir vänner och får känslor för varandra
känner de sig trygga nog att öppna upp för varandra.
När Gensei eller Shun visar en sida vi inte visste de hade
så inser vi att de andra,
som Usak, Kazuto och Taeheon, också måste ha andra sidor.
-Alla har sina egna erfarenheter. -Givetvis.
Än så länge har detta hjälpt Shun och Dai
att verkligen skapa ett emotionellt band.
Det kändes som om de var sig själva när han spelade piano.
-Ett fint ögonblick. -Så fint!
Visst var det vackert?
-Det var som en film. -Ja, som en affisch för en film.
Där var även plats för en titel.
-Och bakgrundsbelyst. -Som Wong Kar-wai
Var det inte fint hur Dai kom närmare honom?
Hur han frågade Shun varför han är som han är.
Jag gillar hur Dai gjorde det. Shun var också typ: "Jag vet".
-Det var fint. -Mycket hände.
Deras relation blev starkare.
-Riktigt stark. -Väldigt.
Är det inte jobbigt att låna pengar av vänner?
-Jag kunde inte göra det. -Rör det pengar…
-Inte av vänner. -Är det här kondens? Den är så blöt.
Man kan se att de är desperata…
-Den plingade. -Nåt plingade.
Va?
-"Ett meddelande till er." -Vill du ha?
-Bröd, tack. -Okej.
Va?
Vad är det nu?
-Vad? -Kom igen.
"I morgon ska två av er gå på en privat dejt."
Herregud! Stod det så? Är det så det funkar?
-Grymt! -Det var oväntat.
-Från blå himmel? Gud! -Okej.
"Skriv ner personen ni vill gå med på ett papper."
-Galet. -Får alla skriva?
-Förmodligen. -Oj!
Seriöst?
-Rena julafton. -Hörni, lyssna.
"Ni får bara gå på en dejt om känslorna är ömsesidiga."
-Jag skriver kanske mig själv. -Dig själv?
"Tillkännagivandet kommer att göras imorgon bitti."
-Gillar du det? -Jag älskar det!
-Det kom alltför plötsligt. -Men det är spännande.
Äntligen ska de avslöja sina känslor.
-Kanske är kärleken ömsesidig. -Efteråt måste de se saker annorlunda.
Ja.
-Jag antar att Dai och Shun är spikade. -Ja, Dai och Shun.
Om inte blir jag så överraskad.
Ja, inget annat vore logiskt.
Hoppas att det blir de två.
"I morgon ska två av er gå på en privat dejt."
Herregud!
"Skriv ner personen ni vill gå med på ett papper."
"Ni får bara gå på en dejt om känslorna är ömsesidiga."
-Läs det, Usak. -Okej.
-"God morgon." -God morgon.
"Vi kommer att tillkännage de par som får gå på dejter."
Så plötsligt.
Wow.
-Jag vill inse läsa. -Inte jag heller.
Jag är så nervös.
Det första paret är…
Shun.
Okej.
-Jag får ont i magen. -Shun vet väl vem det är?
Ja.
-Så lyckligt lottad! -Ja, du vet.
Och Shuns partner är…
-Vem? -Dai!
Tack och lov!
FÖRSTA PARET SHUN OCH DAI
-Vilken lättnad! -Grattis!
Det var ju självklart.
Vilken lång paus Usak tog.
Hurra.
Det gick som väntat.
Jag visste att Shun skulle skriva Dai.
Jag såg på Shun att han gillar Dai.
Eller att han kanske faller för honom.
Du sa "första paret". Så det finns ett andra?
Jag ska kolla.
Jag är nyfiken på andra paret.
Jag valde Ryota för jag har hela tiden velat prata med honom.
Jag skrev Usak.
Jag finner honom oförutsägbar.
Jag tyckte Usak var så söt när han åt glass.
"Det var allt."
-Var det allt? -Står det så?
Så står det.
Har jag missförstått?
Var han inte intresserad av mig i början?
Eller?
Föreställde jag mig bara det?
Var det det jag gjorde?
Gensei skrev Ryota, men det slutade bara med: "Va?
Om han inte skrev mitt namn, byter det att jag missförstått?"
Så var det.
Jag undrar hur han reagerar. Ger han upp?
Eller kommer han att inse att han faktiskt gillar Ryota?
Jag undrar verkligen.
-Ha så kul. -Ska ni dra?
-Ja. Ha så kul. -Ses.
-Ha så kul. -Vi ses.
Ha det så kul.
Vad fint.
De måste vara glada. Det är spännande för oss med.
De är söta.
Det är kul att få veta att du ville gå på en dejt med mig.
Jag har ju inga andra alternativ.
Du kunde bara ha sagt att du ville gå på dejt med mig.
RESTAURANG FUKUMANEN
Låt oss äta.
Jag tänkte på en sak i badet i går.
Jag tänkte på hur du inte är så bra på att visa sina känslor.
-Vet du? -Inte?
-I början tänkte jag det. -Jag var inte intresserad av dig då.
Ja, det kanske du inte var.
Jag fick inga svar från dig.
Men jag är glad att jag hade fel.
Jag stötte på dig rätt framfusigt.
Har du aldrig blivit jagad så?
Det har jag.
Men jag var inte intresserad och ignorerade hen.
-Ja, vad gör man? -Ja.
Jag gillar inte direkt att bli jagad.
Tills vi börjar dejta bryr jag mig inte om jag är på tio och de på noll.
-Okej. -Fattar du?
-Våra känslor, alltså. -Jag fattar.
Sen bör det vara 50/50 när vi dejtar.
Har det vänt nu, då?
Nu är din nivå runt åtta.
Varför säger du så? Det är ganska förmätet.
Du vet inte om jag är på nivå åtta eller två.
Men du uttrycker dina känslor mer än jag.
-Det stämmer. -Ja.
Jag är inte van vid det.
Jag är dålig på det här.
-Jag tycker de balanserar varandra. -Ja, Dai kan skämta mer med honom.
Ja, de bygger en fin relation.
Det var länge sen jag besökte ett akvarium.
Jag undrar vad den här gör.
Jag har aldrig sett en sån fisk.
-Den gömmer sig. -Häftig.
-Kolla, hajar! -Så fräckt.
Jättestort!
Såna akvarier är så kul, inte sant?
-Så kul. -Deras relation…
-De ser den andre speglas i glaset. -Precis.
Så gullig!
Undrar om de simmar snabbt.
Kolla, de simmar!
Så söta!
De kommer! Så söta!
De leker ihop.
Lever den? Den är jättegullig.
Är den inte söt?
Undrar om den är mätt.
Gullig.
Titta på dem!
Den rör sig!
Så gullig!
De är så söta!
Jag vill fota.
Är det gott?
Gott?
Så söta!
Du skrev mitt namn på lappen, la den i behållaren och nu är vi här.
Det betyder mycket för mig.
Om du känner likadant för mig efter det här…
Det måste inte vara uppenbart
men jag skulle bli glad om du var öppen med dina känslor.
Som du var idag. Jag blev så glad.
Jag fattar.
Så klart.
Det skulle göra mig glad.
Mitt hjärta känns så varmt just nu.
-Jaså? -Ja.
Jag är lycklig.
Du är väldigt viktig för mig.
Tack.
"Tack"? Var det allt?
Vad är det? Vad gör du?
-Jag tänker. -Gör du?
På vad?
-Vet du vad? -Ja?
Alltså…
-Berätta. -Nej.
Du sa: "Vet du vad?"
Vad?
Jag såg några dåliga sidor hos honom.
Det fick mina känslor att lägga sig.
Va?!
-Ursäkta? -Varför?
-När hände det? -När då?
Men Shun!
Vad är på tok?
Får jag se början på nästa avsnitt?
-Eller hur? -Seriöst.
Undertexter: Rasmus Edlund