"Vi kunngjør parene som kan overnatte sammen."
Kazuto og…
Jeg vil på date med deg.
MODELL OG KAFÉSJEF
Da jeg møtte Kazuto, kjente jeg en gnist.
FRA BRASIL, IT-FIRMAANSATT
Jeg velger deg.
Jeg vil på date med deg.
GO-GO-DANSER
FØRSTE PAR KAZUTO OG ?
Herlig! Nå ble jeg glad.
FØRSTE PAR
Det er meg, Alan.
-Det er Alan. -Klart.
Kazuto viste interesse først.
Alan!
Jeg er så glad!
UNIVERSITETSSTUDENT
KUNSTNER
-"Det er alt." -Hva? Seriøst?
Det står "det er alt".
-Er det alt? Hva? Nei! -Umulig!
Seriøst?
Fullstendig nei til Shun, da.
Hva?
Jeg skjønner.
Greit…
La meg ta veska di. Går det bra?
-Ja da. -Jeg tar denne.
Jeg forstår ham ikke mer.
DET ER ALT
Jeg ville på date!
Overnatting betyr "det".
-Hva? -Kan vi prate?
Ok.
Hvor da?
-Spisestuen. -Ok.
Hva skjedde?
I dag.
Hva?
-Hvorfor valgte jeg ikke deg? -Ja.
Etter mye om og men bestemte jeg meg for å ikke velge deg.
Jeg vil vite hva som skjedde.
Jeg har følt det siden starten,
men det henger en viss mørk sky over deg.
Reaksjonene og energien din…
Vi har ulik varme.
-Husker du daten vår? -Ja.
-Så søt! -Er den ikke søt?
De er så søte!
Er det godt? Nam?
Nam?
De er så søte.
Jeg føler at jeg har det gøy,
men jeg merker at vi er ulike.
Jeg har det fint, føler på forskjellen og blir nedfor.
Så er det moro igjen. Frem og tilbake. Det er slitsomt.
Jeg vil date noen jeg er på bølgelengde med.
Vi ville ikke trengt å prate.
Så jeg tror ikke…
…vi passer sammen.
Vi passer best som venner.
Jeg tror det er best for oss.
Ja.
I går sa vi god natt og klemte før vi gikk til hvert vårt rom.
Den slags
gjør man med noen som man har spesielle følelser for,
utover vennskap.
Jeg tenkte på det på rommet i dag.
Om du virkelig bare vil være venner…
Om du har bestemt deg,
så vil jeg godta det.
Vil du virkelig avslutte ting
og begynne på nytt som venner?
Ja.
Ok.
Da…
Ok.
Takk for at du er ærlig.
Det er trist.
Det var lurt av Dai å trekke seg på det tidspunktet.
Ikke mange klarer det, sant?
Vanligvis ikke.
Presser personen, liksom. "Hvorfor?"
Det ville hatt en negativ effekt.
Nettopp. Han var kjempebra.
Det beste er å trekke seg.
Men å få høre at man må være stille i et akvarium er vanskelig.
-Veldig. -Man må jo bare prate.
Om det var kunstutstilling eller noe sånt, ville det vært greit.
-Ja. -Men på et akvarium…
Du sier "den er søt", "den er stor".
Han er komplisert.
Kan det ha motsatt effekt?
Om Dai faktisk trekker seg, så kan Shun bli interessert igjen.
-Jeg tror det kan skje. -Absolutt.
-Hallo. -Hei.
-Var du på rommet ditt? -Ja.
Hva gjorde du?
-Jeg tegnet litt. -Tegnet?
-Hvordan går det i dag? -I dag?
-Ja. -Det er vanskelig.
Hva med deg?
FØRSTE PAR
Jeg trodde han ville velge ham.
Det er fortsatt frustrerende.
Skrev du navnet til Kazuto i dag?
-Ja. -Skjønner.
Da Alan sa til Kazuto at han er interessert foran alle,
følte jeg at jeg ikke ville at han skulle ta Kazuto.
Det var da jeg skjønte det.
Men måten Alan gjorde det på…
Måten Alan var på appellerte mest til Kazuto.
Ja.
Akkurat.
Jeg lurer på om det er dobbeltseng?
Får håpe det er to enkeltsenger.
-Enig. -Jeg håper det.
Jeg vet.
-De er så søte. -Ja.
To senger på samme rom forandrer alt.
-Ja. -Helt annerledes.
Selv om du ikke har planlagt noe, om de er ved siden av deg…
-Du kjenner varmen. -Blir tent.
Alan virker dristig, men hvordan vil han være?
Vil han være en gentleman?
Eller vil han prøve seg?
Jeg lurer på det.
Zekuu.
Jeg gleder meg sånn.
-Vanvittig! -Er det ikke kult? Jeg er så glad.
Vent litt. Er det et badekar?
En varm kilde.
Vent!
Er det et privat bad?
-Utrolig. -Så fint!
-Ja. -Hvilken side?
Samme for meg.
Det er en dobbeltseng, Usak.
For et trist mellomrom. Vi tetter det.
Vi flytter sengene.
-Kjempelett. -Det går ikke!
Ikke? Hva?
-Gikk det? -Ja.
Greit.
-Det ble til en dobbeltseng. -Unnskyld meg.
Er du halvt japansk?
Pappa er halvt italiensk, halvt brasiliansk.
Mamma er japansk-brasiliansk.
Men jeg har bodd i Japan siden jeg var to.
-Ble du født i Brasil? -Ja.
Men jeg har aldri vært tilbake.
-Ikke? -Nei.
-Du må ha lyst. -Jeg vil gjerne dra.
Jeg vil dra før jeg dør.
Jeg har ikke sett pappa siden jeg var seks.
Jeg vil treffe pappa.
Pappa ble tatt da jeg var seks. Han ble arrestert.
Da pappa ble tatt,
ba han meg ta vare på lillesøsteren min.
Han stolte på meg.
Han sa: "Du er mannen i huset nå.
Jeg regner med deg." Så ble han arrestert.
Det er alt jeg har.
Det løftet er den eneste forbindelsen jeg har til min far.
Mamma jobbet fra morgen til kveld.
Jeg fulgte søsteren min til skolen.
Hentet henne.
Lenge så hadde vi ikke mat.
Vi bodde i et leilighetsbygg og hadde mange naboer.
Vi besøkte andre familier og spiste med dem.
Søsteren min og jeg.
-Hva med familien din? -Hva mener du?
-Satt dere rundt bordet og spiste sammen? -Frem til videregående.
-Da du bodde i hjembyen din. -Ja, hjemme.
Å spise sammen med familien ved bordet har vært en drøm lenge.
Jeg hadde aldri det.
Det var sjeldent at jeg fikk spise middag med familien ved bordet.
Sånt er veldig viktig for meg.
Du vet, i dag… Hvordan var det å skrive navnet mitt?
-Jeg var så nervøs. -Hva tenkte du på?
Hva følte du?
Du er min type.
Jeg liker deg så godt.
Tenkte du at jeg ville skrive "Kazuto"?
Hvordan det?
Jeg liker deg veldig, veldig godt. Jeg sa det foran alle.
Jeg er flink til å uttrykke åpent hva jeg føler,
men dette er første gang jeg føler det sånn. Kjærlighet ved første blikk.
Hjertet mitt har aldri vært så beveget før,
aldri banket så hardt før.
Jeg ville si hva jeg følte før vi kom sammen her.
Hva skjer med deg?
Du ser ut som en Buddha-statue.
Å være Buddha er ganske behagelig.
Å ja? Er det ikke tungt?
Kaffevogna åpner i morgen.
Men de to kommer tilbake i morgen, sant?
Ja, i morgen.
-Skål. -Hurra!
Skål.
Så grunnen…
…til at jeg skrev navnet ditt i dag…
Jeg mener du er omtenksom.
Som når vi spiser middag,
så snakker du for å fylle stillheten.
Du er så lystig og morsom,
men jeg merket at lystigheten din er et slags spill
som skjuler et mørke.
Jeg ble tiltrukket til den delen av deg.
Jeg hadde ikke en så lykkelig barndom.
Jeg føler at søsteren min og jeg har gjort vårt beste for å overleve.
Ja.
Men så vokste jeg opp og fant folk som er viktige for meg.
Nå kan jeg si: "Erfaringen min førte til dette."
Om noen spurte meg om jeg ville oppleve barndommen igjen,
akkurat på samme måte…
Så ville jeg sagt ja.
Når jeg endelig kunne tenke sånn,
så ble jeg tilfreds.
Nå elsker jeg den jeg er. Virkelig.
Hvorfor gråter jeg?
-Beklager, det må være ubehagelig. -Nei da.
Takk for at du delte.
Du er…
…lett å prate med.
Kazuto er god til å lytte.
Det går bra.
Hva er din type?
Jeg liker dyriske ansiktstrekk.
-Som meg. -Hva?
-Det er helt meg. -Det vet jeg ikke helt.
Jeg har vært i to forhold før.
De så helt ulike ut utenfra.
Er ansiktstrekk viktig for deg? Kanskje i begynnelsen…
En som ser snill ut,
men som har muskler.
-Skjønner du? -Nei.
Se på kroppen din, så skjønner du det.
Jeg har ikke muskler…
Hva? Du har det.
Jeg skal vaske meg.
Kroppen din?
Lei av å bade?
-Jeg er varm. -Å ja?
Bli, du.
Skal vi vaske hverandre?
-Vil du vaske hverandre? -Hva?
-Hei! -Det er farlig.
Hjelp!
Om det blir for intenst, så går jeg.
La oss ikke gjøre det.
-Det er farlig. -Du har rett.
Du har rett.
Han har ikke lest den ennå.
Hva?
Jeg sendte en melding til Kazuto, men den er ikke lest.
Seriøst?
Det er vondt.
-Sånn er det. -Ja.
Hvorfor er du så forførerisk?
Åpne skjorta.
-Hva? -Prøv det.
-Jeg kan ikke gjøre som deg. -Sexy!
Det var ikke sexy.
-La oss massere hverandre. -Greit.
-Trenger ikke å ha på skjorta. -Jo.
-Hvorfor? -Det er kaldt.
-Det er jo massasje? -Ja.
-Du trenger ikke den. -Å?
Ta den av.
-Denne? -Ja.
Mener du det?
Er dette greit?
Dette er ikke bra.
Det er ikke lurt.
Mamma er…
-Wow. -…massør.
-Å ja? -Ja.
Det er godt, men…
Jeg vil ikke gjøre det halvveis. Jeg vil gi deg en ordentlig massasje.
-Hei… -Vent litt!
Alan er god, hva?
Han er ekspert.
Som klemmen hans.
-Han er god til å komme nær folk. -Veldig god.
Men Kazuto har blandede følelser nå.
Kazuto vil ta det roligere,
iallfall litt.
Men Alan presser på.
Foten på gasspedalen.
Det er mye som skjer fort nå.
De kommer tilbake i dag.
-Fra bryllupsreisen. -Bryllupsreisen?
-Ikke et godt ord. -Nei.
Men nå har de sikkert blitt mye bedre kjent.
De kommer tilbake med smil om munnen.
Holder hender?
-Jeg ser dem. -Gjør de?
Holder de hender? Ikke?
-Matchende antrekk. -Tvillinger.
-Sant. -Matchende antrekk.
-Tilfeldig? -Velkommen tilbake.
-Hei.
-Velkommen tilbake. -Velkommen tilbake.
-Spiser dere kjøttkaker? -Er det godt?
-Var det moro? -Å ja.
-Vi badet mye. -Ja.
Hva vil det si?
Ta det som det er. Ikke legg for mye i det.
Sov du godt, Alan?
-Du sov ikke, du. -Sov du godt?
-Vi sovnet rett etter massasjen, sant. -Massasjen?
Massasjeservice på hotellet?
-Nei, bare oss to. -Å ja?
Var det et tatami-rom?
-Var det? -Vi var nakne.
-Nakne? -Under massasjen.
Det var litt sprøtt.
Han maser om rommet.
Var det futon på gulvet?
Vi hadde to senger, men jeg dyttet dem sammen.
Så fint.
Alan sier alt.
-Ja. -Holder ikke igjen.
Han vet ikke at de to liker Kazuto.
-Alan vet ikke det. -Nei.
Har du bestemt deg for at Kazuto er den du vil ha?
Jeg vil bli bedre kjent med ham.
Hva med deg?
Jeg har bestemt meg.
Men for at det skal skje
må jeg gjøre en siste innsats.
Ikke sant?
Ja.
Jeg må bare gjøre noe.
Jeg skjønner.
Beklager, Ryota.
-Ventet du lenge? -Nei da.
Du dro på date, sant?
-Ja. -Så…
Har du bestemt deg for hvem du liker nå?
Vaske hverandre?
Sexy!
Wow.
Nei, jeg er ikke sikker ennå.
Ja.
Jeg er mer forvirret.
Jeg skjønner.
Hvorfor det?
Hvorfor?
Jeg er ikke sikker.
Alan var veldig fysisk pågående.
Vi var ikke på bølgelengde.
Jeg var ikke… Jeg vet ikke…
Helt der ennå.
Jeg hadde ganske blandede følelser.
Jeg må roe meg ned litt.
-Var du ikke rolig? -Rolig?
Jeg har ikke vært så rolig de siste dagene.
Jeg vil ikke gå for fort frem, men vi har begrenset med tid.
Jeg skjønner.
Kanskje jeg ikke burde si dette,
men heller enn å snakke sånn
kan vi bare prate med alle andre i rommet.
Det gjør det lettere for meg.
-Han vil ikke snakke alene. -Han er overveldet, med tanke på alt.
Alan er litt voldsom,
og Ryota vil ha et svar.
Betyr det at det er en mulighet for
at Kazuto begynner å tenke at Usak er den rette?
Det ville vært enklere om han bare kunne si nei, som Shun,
men selv om Kazuto ikke er interessert,
så vil han fortsatt prøve å snakke.
-Han må lide. -Han er overveldet.
-Meldingene til Ryota hjelper ikke. -Nei.
Jeg lurer på hva Ryota skrev.
-Han skulle ikke ha gjort det. -Nei.
Jeg forstår hvorfor han ville det.
-Ja. -Man vil jo vite det.
Og Usak sa at han skulle gjøre et siste forsøk.
-Han sa han skulle gjøre noe. -Ja.
DISKUTER OG BESTEM HVEM SOM SKAL JOBBE I DAG
Jeg.
Hva?
Jeg vil jobbe i dag…
…i kaffevogna.
Er det sant?
Og… med Kazuto.
-Hva? -Er det greit?
Wow.
Nå vet han det.
Ja, så klart. Veldig gjerne.
Det blir gøy.
Ha en fin dag.
-Vi ses. -Kos dere.
Vi ses.
Dette var en ny vending.
Ciao, ciao.
Takk.
-Tok du med førerkort? -Ja.
Pleier du ikke å kjøre?
Bare når jeg er hjemme.
Min første gang i passasjersetet.
Hurra.
La oss dra!
-Smidig sjåfør. -Er jeg?
Se på havet.
Wow, der er havet.
Det er vakkert.
Det er så vakkert.
Ja, det er det.
Var du mentalt forberedt på å jobbe i kaffevogna i dag?
Ikke egentlig.
Jeg tenkte at vogna var min eneste sjanse til å få prate med deg.
Akkurat.
Hvorfor ville Usak dra?
Hva tror du vil skje?
Noe vil skje i dag, garantert.
-Definitivt. -Ja, det var litt rart.
Det er kanskje ikke så viktig, men noe er annerledes.
Du er litt langt unna, Usak.
-Ta et bilde mens jeg hopper. -Ok.
Klar?
Det kan være et bra bilde.
Skal vi hoppe sammen?
Skal vi?
-Hopp! -Hopp!
Dette er kjempebra.
-Bra. -Ja.
-Fantastisk. -De er så søte.
-En kaffe latte. -En kaffe latte. Greit.
Takk for at dere ventet.
-En iskaffe latte. -Takk.
Dette er guavajus. Takk for at du ventet.
Den er kjempegod.
Virkelig? Takk.
Takk for at du ventet.
-Her. Takk. -Tusen takk.
Takk.
-Dette gjør meg glad. -Ja.
Nå har de det fint sammen.
-Jeg liker de to. -De er bra sammen.
-Ja, helt ærlig. -De passer godt sammen.
Det er mulig at Kazuto,
som er sliten, vil føle seg beroliget av Usak.
DAGENS SALG: 10 700 YEN
-Jeg kan ta loggboken. -Det er så vakkert. Takk.
Vakkert.
Man får lyst til å gå barføtt.
Ja, skoene er litt…
Vær forsiktig. Det kommer en bølge.
Å nei!
Jeg ble våt.
Du først.
Vær så snill.
-Din tur. -Ok.
Før jeg skriver noe vil jeg snakke med deg.
Kan jeg skrive meldingen senere?
Ja, sikkert.
Jeg er veldig snørr…
Jeg mente ikke å si "snørr".
Snørr?
Jeg er så ræva til å prate.
Snørra?
Snørra i stedet for ræva.
Kanskje det ikke henger på greip,
men bare hør etter litt.
Ja.
Jeg vil ikke at du skal føle at du må svare meg.
Da jeg kom til Green Room så var du den første
som gjorde inntrykk på meg.
Du jobber hardt.
Du lager nydelig og fantastisk mat.
Da du gjorde et forsøk på å prate med meg, visste jeg at du var snill.
Jeg tror…
…det er…
…mange fine sider ved deg.
Og på Green Room
så har alle fortsatt halve tiden igjen sammen.
Men i dag…
…er min siste dag her.
Hva?
Jeg forlater Green Room.
Seriøst?
Ja.
-Hva? -Hva?
Nei!
-Hvorfor det? -Hvorfor?
Jeg kom hit fordi
jeg ville uttrykke hva jeg føler.
Jeg ville bare gjøre det i dag.
Det er derfor…
…jeg ba deg ut.
Jeg ville bare si det til deg.
Jeg fant en jeg liker her…
…og jeg klarte å uttrykke meg.
Nå…
…er jeg fornøyd.
Ja.
Det var det jeg ville si.
Jeg skal skrive noe nå.
Du kan dra tilbake først.
-Da drar jeg, da. -Takk.
-Hva er den lyden? -Er det dem?
-Hei! -De er tilbake.
Kazuto kjører.
Velkommen tilbake.
-Han er så rolig. -Takk for i dag.
Velkommen tilbake.
-Vi er tilbake. -Velkommen tilbake.
Velkommen tilbake.
-Vi er tilbake. -Velkommen.
Velkommen tilbake.
Er du sliten?
-Er det ikke kaldt? -Det gikk så fort.
Du ser alvorlig ut.
Jeg føler at du er anspent, Kazuto.
-Hva skjedde? -Du ser alvorlig ut.
-Hva skjer? -Hva?
Hva?
Nei.
-Tuller du? -Nei.
Hva?
-Hva skjer? -Hva skjer nå?
Jeg skal forlate Green Room i dag.
Mener du det?
Jeg mener det.
Seriøst?
Ja. Jeg skal til utlandet på jobbreise i morgen.
Skjønner.
Fra starten av
visste jeg at jeg ikke ville bli her lenge.
-Dette kom plutselig på. -Hva?
Ja.
Jeg vil savne deg.
I dag…
Å nei.
Jeg kan ikke prate.
I dag jobbet jeg i kaffevogna med Kazuto
og klarte å nå målet mitt,
som var å uttrykke mine følelser.
Jeg kan dra herfra med positive følelser.
Det spiller ingen rolle om du er her for kjærlighet eller vennskap.
Jeg tror det er ting du bare kan si fordi du er her.
Jeg håper at dere vil ta sjansen til å uttrykke det dere føler,
dele tankene deres, være glad…
…og bli tiden ut her på Green Room.
Fint å møte dere. Jeg er Usak, go-go-danser.
Jeg er ikke sikker på hvem mitt sanne jeg er.
Hva vil du gjøre?
Det som var vanskelig for meg å si ble ignorert.
Jeg kutter ned.
Kyllingen.
Om jeg ikke endrer meg,
så vil ikke omgivelsene endre seg heller.
Du er min type.
Hva?
Herlig!
Det er frustrerende.
Med Kazuto.
Er det greit?
Hva er det til middag i dag?
Vi lagde keema curry.
Vi kjøpte kyllingbryst også.
Takk.
Bare spis kyllingbrystet også.
Tusen takk.
Jeg orker det ikke.
Seriøst, takk.
Jeg er glad vi fikk vært sammen.
-Tusen takk, Usak. -Takk.
Lykke til.
Usak. Tusen takk.
-Du hjalp meg å slappe av her. -Nei, nei.
Vi har nettopp begynt å ha det gøy.
Takk.
Takk, Shun.
Tusen takk.
Vi har så vidt begynt å bli kjent. Jeg er glad vi møttes.
Takk for at du passet på meg.
Takk, Kazuto.
-Tusen takk. -Takk.
Jeg kunne ha disse følelsene fordi du var her. Takk.
Lykke til.
Ha det bra. Lykke til.
Gjør deres beste.
-Takk, Usak. -Ha det bra.
-Wow. -Hva er det?
-Utrolig. -Hva?
Hva er det?
Han tegnet masse.
Utrolig.
-Er det det han tegnet? -Fantastisk!
Det var to stimulerende uker for meg.
Jeg mener jeg gjorde fremskritt
ved å kunne si hva jeg følte.
Jeg tror det vil hjelpe meg i forhold videre.
Det blir et minne for livet.
Jeg er sikker på det. Det er viktig for meg.
Tekst: Ekaterina Pliassova