-Lad os gøre det. -Vande planter?
Ja.
MODEL & CAFÉMANAGER
FRA TAIWAN, FRISØR & SMINKØR
Det er underordnet, om I er her for kærlighed eller venskab.
Der er nok ting, man kun kan sige som deltager her.
Jeg håber, I vil udnytte chancen for at udtrykke jeres følelser…
Og at I bliver tiden ud her i huset.
Da Usak talte…
Han udtrykte det, han ville og havde tænkt.
Det gjorde indtryk.
Det er vigtigt, at jeg bliver tiden ud.
Der er kun få dage tilbage,
men jeg vil gøre alt, jeg kan.
-Der er ikke sirup i huset, vel? -Der er chokoladesirup.
-Chokolade. -Til mokka.
Det lyder godt!
-Jeg vil have. -Vi laver det.
Jeg kan lave mokka.
-Kan du lave det? -Ja.
-Også til mig? -Ja.
-Ryota laver kaffe til mig. -Hvad? Jeg er jaloux.
Ryota laver en til mig!
-Ryota laver kaffe til mig! -"Til mig"!
"Til mig". Hørte I det?
Hvor godt!
-Hvor er det smukt. -Her.
Tak.
Skal jeg lave en?
Nå, sådan.
-Ryota er tilbage. -Hold da op.
-Han "reserverer" ham. -Ser han det senere?
DRØFT, HVEM DER TAGER VAGTEN I DAG
Hvem tager kaffevognen i dag?
Sammen med Ryota.
-Så kom. -Ja.
Ingen indvendinger?
Hvorfor vil du afsted?
-Jeg vil med Ryota… -Nuttet.
-Du er så sød. -Vi glæder os over den slags.
Hvorfor?
Det er så sødt.
-Jeg vil arbejde med dig. -Så kom.
Hurra!
Det bliver sjovt.
Jeg havde misforstået, at Ryota var varm på mig.
Jeg er stadig meget tiltrukket af ham.
Jeg kan lide at tale med ham. Det er rart.
-Hej, vil du have kaffe? -Hej.
Vi har kaffe.
-Har du kold filterkaffe? -Ja.
Det tager et par minutter.
-Var I ude at gå en tur? -Ja.
-Bare jer to? -Ja.
Hvor rart. Sikke han smiler.
Værsgo. Tak, fordi du ventede.
-Kan du holde den? -Tak.
Tak.
-Tak. -Selv tak.
Han er sød.
-Tak. -Selv tak.
-Hej. -Hej. Vil du have kaffe?
-Er den god? -Den er lækker med en fin aroma.
-Tusind tak. -Selv tak.
Det er bønner fra Etiopien…
-Den er fint syrlig. -Meget, ja.
Kaffe fra Colombia er også syrlig, så det kan I nok også smage.
-Tak. -Mange tak.
Tak for jeres tid.
-Du er så sød, når du er alvorlig. -Sådan er jeg altid på min café.
DAGENS SALG: 10.500 YEN
Ved du hvad?
Lige fra starten…
…har jeg villet tale med dig.
Næsten fra første dag.
-Har du? -Ja.
Så da du bad mig arbejde sammen med dig,
var jeg glad og overrasket.
Kan du huske den første date?
-Jeg skrev dit navn. -Hvad?
Det overrasker mig. Mener du det?
Vi kom ikke på date, men her i kaffevognen…
-Det er en slags date, ikke? -Jo, du har ret.
-Jeg har også en gave til dig. -Hvad?
Jeg har en gave til dig. Her.
-Åbn den. -Tak.
Nej, vent nu.
-Den købte jeg til dig. -Hvad? Tak.
Den klæder dig.
-Er længden okay? -Jeg kan lide, den sidder lidt oppe.
Det ser også pænt ud.
Hvor fint. Den ser godt ud sådan.
Er det godt?
-Den klæder dig. -Seriøst? Tak.
Gå endelig med den.
-Usaks ord gjorde indtryk. -Mon ikke!
Det er en rar forandring.
Jeg gav dig halskæden, men må jeg spørge om noget?
Hvad?
-Jeg vil gerne sminke dig. -Det må du gerne.
Dit ansigt giver mig sådan lyst til at sminke dig.
Så du er endnu pænere.
-Det er en aftale. -Fint.
-Må jeg? -Ja, gerne.
-Så… -Gør mig smuk.
Det gør jeg.
Jeg synes, jeg udtrykte mig tydeligt i dag.
Jeg gav udtryk for mine følelser.
Hvordan jeg talte til ham og alt det før. Jeg fik udtrykt mig selv.
Resten er op til ham.
Så…
Jeg vil rigtig gerne tale med ham igen.
Det er en gave fra Gensei.
-Den er fin. -Ja, den er rigtig fin.
Der var en gavebutik i nærheden af kaffevognen.
Jeg var der, før vi åbnede, og han fik den, da vi lukkede.
Hvor er det sødt af dig.
-Den er så fin. -Jeg kan lide at give gaver bare fordi.
-Klæder noget en person… -Det er rart at ville give nogen en gave.
Det har man ikke lyst til hver dag. Det er en særlig følelse.
Ja, enig.
Jeg troede, det betød noget, at han gav den til mig.
Men så bad han om en tjeneste.
Måske var det bare mere venskabeligt.
Jeg var altså ikke helt sikker på, hvor meget han følte for mig.
Jeg kan ikke afgøre, om han kan lide mig eller ej.
-Hvad? Nå. -Forstod han ikke følelserne?
-Hvad? -De var ellers ret tydelige.
Men folk opfatter ting forskelligt. Måske var det ikke tydeligt for Ryota?
Skal han sige ligeud: "Jeg kan lide dig"?
-Måske. -Javel.
Men Gensei har godt nok forandret sig.
-Og udviklet sig. -Takket være Usak.
-En afskedsgave. -En gave til alles hjerter.
Han plantede kimen. Jeg er imponeret.
Utroligt.
Når folk forandrer sig, kan man se det i ansigtet.
Ja, det passer.
-De ser beslutsomme ud. -Det passer.
Vi snakker bare, selvom nogen her har forandret sig
Det så jeg ikke.
-Du er smuk. -Mange tak.
-Flot og smuk stil. -Det er mit arbejdstøj.
Nu er jeg mig selv igen.
Utroligt, at du lavede dem så hurtigt.
Dai, kom lige.
-Hvad? -Han siger, du skal komme.
Kom nu.
Kom nu bare.
Hvad nu…
-Det er præcis derfor! -Hold op!
-Han gør Dai forvirret. -Ja!
-Men han må ikke røre ham. -Hvad?
Det er noget, der generer mig.
Vi er bedre som venner.
Jeg tror, det passer bedre til os.
Og alligevel og det til trods provokerer han mig hele tiden.
Jeg forstår ham altså ikke!
Jeg er bare…
…ved at være tryg ved ham.
Lige nu er han… Han er ikke så…
Siden vi sagde, vi bare var venner…
…klistrer han mindre.
Fortsætter det sådan, går alt måske i orden.
Jeg er mere tryg, når de ikke farer for hurtigt frem.
Altså indtil vi dater.
Han er mere tryg ved Dai, fordi der er lidt luft nu.
Det betyder ikke, at Dai også er tryg.
Det må være svært for Dai. Han vil gerne være kærlig.
-Sådan der. -Ja!
Det er lidt…
-Det er ikke godt. -Nej, ikke godt.
De drager dig bare.
-Han skubber hånden væk. -Nemlig.
-Han er slem. -Se lige hans ansigt.
-Jeg kan godt forstå hans udtryk. -Ja.
Det er naturligt.
Så det er okay, at Shun gør noget.
Men når Dai rører ham, skubber han hånden væk.
Det er, som om han gør det, bare så han kan afvise Dai.
Han understreger sin holdning.
For at trække grænserne op?
-Det er forvirrende. -Han er vanskelig.
DRØFT, HVEM DER TAGER DAGENS VAGT
-Ræk hånden op. -Jeg gør det.
-Det var hurtigt. -Superhurtigt.
Jeg gør det.
Vil du med?
Fedt.
Så Taeheon.
-Hvem vælger du? -Jeg vil…
…vælge Kazuto.
-Fint nok. -Ja.
Så…
…du gør det.
-Held og lykke. - Arbejd med mig.
Med glæde.
-Wauw. -Kazuto igen. Er det ikke godt?
Han er uovertruffen.
Shunko!
Jeg kunne ikke sige nej.
-Hvorfor ikke? -Jeg ville invitere ham ud.
Jeg er med.
Jeg havde ikke forestillet mig, Taeheon slog til først.
Hvad mon han vil? For han vil nok noget.
-Havde du regnet med at arbejde i dag? -Nej.
Men jeg ville arbejde med dig.
-Ja? -Jeg fik ikke chancen før.
Det tænkte jeg også.
Velkommen til kaffevognen. Hej.
Velkommen.
-Her. -Mange tak.
-Mange tak. Pas på. -Tak.
Hej, velkommen til vognen.
Vi har kaffe, latte og småkager.
-Værsgo. -Tak.
-Undskyld ventetiden. -Her kommer det. Tak.
Tak.
-Tak. -Jeg har den. Tak.
-Her. Tak. -Hav en god dag.
Skal hakkebøfferne bare laves sådan?
Hvordan ændrer du dig, når du dater?
Når jeg dater…
…fokuserer jeg kun på dem.
-Nå, sådan. -Jeg tilpasser mig dem.
-Ubetinget kærlighed er det vel. -Ubetinget kærlighed.
-Hvordan ændrer du dig? -Det kan være begge dele.
Jeg vil date en, der giver mig sommerfugle i maven.
Helt enig.
-Det er vigtigt, ikke? -Jo.
Det er vigtigt, man føler sig tiltrukket, men også, at de er søde.
Så jeg føler, jeg kan tilgive dem.
Har du talt med den, du er lun på?
Jeg har talt med ham et stykke tid.
Det er vigtigt at være sammen med alle, men også den, jeg kan lide.
Jeg finder balancen.
Jeg prøver at give ham lidt plads.
-Har du fortalt, hvad du føler? -Ja, jeg har.
Jeg sagde, jeg kunne lide ham.
-Sagde du det lige ud? -Ja, jeg sagde det ret tydeligt.
Wauw.
-Det er svært. -Hvad?
-Det er svært at gøre. -Mig?
Måske, men…
Jeg skal udtrykke mig tydeligt, ellers forstår de det ikke.
Ryota er interesseret i nogen, og jeg ved, han rigtig godt kan lide dem.
Jeg blev lidt såret. Ja, det synes jeg.
Men han havde halskæden på. Jeg ved ikke, hvad den betyder for ham.
Gensei indså, Ryota kan lide nogen.
Men Ryota har halskæden på.
-Den slags sker jo, ikke? -Jo.
-Tak, fordi I ventede. -Tak.
-Vi ses. -Hav det godt.
-Der er de. -Her kommer de.
-Ja! -En ny person?
Skal de være med fra nu af?
-Velkommen. -Hej.
-En kold latte. -Så gerne.
-Småkagerne er nedsat. -Så køber jeg en.
-Ja? Tak. Det bliver 600 yen. -Okay.
Tak.
Og byttepengene.
Skal jeg vente på kaffen?
-Vi kommer med den. -Tak.
Tak.
Er det en ny deltager?
-Er det det, der sker? -Det ved jeg ikke.
Derfor kufferten?
Skal vi gå hen sammen?
-Tak. -Undskyld os.
Tak, fordi du ventede.
-Din latte. -Faktisk…
Jeg hedder Ikuo og skal bo i huset fra i dag.
Wauw.
-Hejsa. -Ja, hej.
Jeg havde ret.
-Rart at møde dig. -I lige måde.
-Mon de har haft en god dag? -Jeg er nysgerrig.
-De er hjemme. -Vi er her.
-Velkommen tilbage. -Velkommen hjem.
-Hejsa. -Vi er hjemme.
-Havde du den på, Taeheon? -Pæn.
Du ser anderledes og sød ud.
-Du ser godt ud. -Så elegant.
Vi har en vigtig besked.
-Nej, nej. -Hvad?
-Lad være. -Hvad?
Hvad?
Godaften. Jeg er med fra i dag og hedder Ikuo.
-Rart at møde jer. -Hvor er det sjovt.
Helt uventet.
-En forfriskende type. -Ikuo.
Han er ikke som de andre.
-Kender du ham? -Nej.
Det lød, som om du kendte ham.
Jeg synes bare, timingen er sjov.
-Godt at møde jer. -Dejligt, at du er her.
Jeg hedder Ikuo. Jeg er 22 og arbejder på en burgerbar.
Jeg elsker spænding.
Jeg vil sove sammen, gå i bad sammen…
Jeg kan lide de simple ting i livet.
Jeg vil gerne passe på andre.
Jeg vasker endda deres hår. Jeg leger med boblerne i deres hår.
Jeg vil ikke være den passive.
Må jeg forelske mig i dig?
Undskyld, jeg blandede mig.
Jeg vil altid passe på dig uanset hvad.
-Så I klippene? -Han er selvsikker.
Det ser bare lækkert ud.
Hvad fik dig til at være med?
Jeg vil have en kæreste.
Slet og ret. Jeg har ikke haft en i 1,5 år.
Jeg håber, jeg finder en, der er sød herinde.
Hvad er din type?
En på samme bølgelængde.
Jeg ved, hvad du mener.
-Hør lige Shun… -Det hviskede han lige.
Og…
Altså…
Jeg kan lide at blive forkælet.
Jeg vil føle mig værdsat.
Hvad?
Øh…
Ingen reagerer!
-Jeg ville se en reaktion. -Vi må se noget større.
Jeg er glad for, her er en ny.
Han ser godt ud, ikke?
Han smiler meget og virker rar.
Han virker meget positiv.
Han virker mentalt stærk.
DEN GRØNNE BØLGE
-Den trøje er vist fin. -Hvad?
-Den passer fint. -Det ser godt ud.
-Den er fin. -Kan du lide den?
-Hej, Ryota. -Ja?
-Beder jeg om det sædvanlige… -Nå, en mokka? Det laver jeg nu.
-Gider du det? -Ja da.
-Her. -Det er den hidtil smukkeste.
Tak.
-Tak. -Selv tak.
Mokkaen er en vigtig ting, de har til fælles.
Det er sandt.
Jeg kommer om lidt.
Hvad med Ikuo? Hvis han kan lide dig, Gensei?
Det sker ikke.
Det er usandsynligt.
-Hvorfor? -Der er tolv år mellem dem.
Betyder det noget?
Hvad, hvis han kan lide Kazuto?
Tja…
Jeg synes ikke, de to passer sammen.
Kazuto og Ikuo.
Enig.
-Forskellige personligheder. -Jeg ved ikke rigtigt.
Jeg kan ikke se dem for mig.
-Det er vigtigt. -Ja.
Ja, det er meget vigtigt.
Skal vi spørge ham, hvem han bedst kan lide lige nu?
-Han ville nok sige det. -Ja.
Og være selvsikker.
"Jeg kan lide Shun!"
Hvad, hvis han siger Dai?
Står valget mellem mig og ham?
-Ja. -Nå.
Du har ret.
-Det kan være hvem som helst. -Ja, det kan.
Måske bliver der kamp.
-"Kamp." -Ja.
-Ikuo er ankommet. -Ja, det er han.
-Velkommen til. -En ny deltager.
Han vil forkæles, men er selvsikker. Det er en ny type, en til ung.
-Men han siger ikke: "Jeg vil forkæles". -Du har ret.
Hvem han kan lide? Det ved vi ikke endnu.
Ikuo? Hvem…
-Han sagde en på samme bølgelængde. -Ja.
-Alan? -Alan?
Jeg troede også, det var Alan.
-En moden. -Ja.
-Jeg tror, Ikuo vælger Dai. -Hvad? Tror du det?
Hvorfor?
De er på samme bølgelængde. De er begge så glade.
-De er udadvendte. -Ja.
Dai er den unge, men han elsker at klistre.
Jeg tror godt, han kan lide sådan en.
Bliver der ballade?
Det dufter godt.
Wauw!
Det er min livret.
Det ser lækkert ud.
Så godt!
Er kartoflerne møre?
-Det er godt. -Er det okay?
-Det bliver en god skovtur. -Det bliver så godt.
Laver du risene?
-Vi gør det sammen. -Fint.
Vi går nu.
-Shun er urolig. -Ja, det ser sådan ud.
-Vi er jævnaldrende, ikke? -Jo.
-Og du har været single i 1,5 år? -Ja.
-Hvad med dig? -I præcis to år.
-Vi er næsten ens. -Præcis to år.
-Så man savner et forhold. -Ja.
Har du lavet bento-frokost til en kæreste før?
Nej, det tror jeg ikke.
Men det ville være rart.
Læg risene der øverst.
Vent.
Nu.
-Jeg er ikke en hund. -Undskyld.
-Film over, tak… -Du må ikke blive sur.
-Nej. -Sådan.
Jeg har det allerede sjovt.
-Skovturen er ikke engang startet. -Skal du ikke med?
-Hvornår var du sidst på skovtur? -For tre-fire år siden.
Virkelig?
-Det er et fyrtårn, ikke? -Jo, jeg vil derop.
Det er smukt.
-Kan man komme derop? -Det tror jeg nok.
Så er vi her.
Velbekomme.
Jeg spiser frugt først.
Lækkert.
Det er lækkert.
Kazuto, det smager godt.
-Du er dygtig. -Er det godt?
Ja, genialt.
-Tak for mad. -Så godt.
-Kan I lide kartoffelsalaten? -Ja.
-Der er krabbe i. Meget fornemt. -Det er godt. Alle skal smage.
-Jeg vil gerne smage. -Ja.
-Er du interesseret i nogen? -Ja.
Jeg vil lære ham bedre at kende og tale mere med ham.
Herligt.
Slå den herover.
Sikken fred.
-Dejligt. -For fredeligt.
Ja!
Det er varmt.
-Skal vi gå i skyggen? -Pause!
-Vi holder pause. -Og spiller volley!
-Du er benhård. -Lad os nu spille.
-Han er god. -Ja, han er.
-Har han spillet før? -Han er typen, der bare kan alt.
Han er atletisk.
-Jeg synes… -Ja.
…han er sød.
-Ved du hvad? -Ja, hvad er der?
Jeg kan lide ham Ikuo.
Måske er det, fordi han er ny og spændende.
Da I lavede madkasserne i dag, ikke? Der sad Ikuo mest ved siden af dig.
-Jeg tror, han kan lide dig. -Jeg er ikke uenig.
Jeg kan lide ham.
Så…
Han er meget direkte.
-Hvad? -Dai?
-Åh, Dai.
Går du videre til den næste?
-Ikuo er helt ulig Shun. -Det er rigtigt.
Skal vi tage et billede?
-Hvad? -På klippen.
Jeg vil godt.
-Så gør vi det. -Fint.
Ved klippen? Eller den vej?
-Hvilken en? -Måske først der.
Det lyder godt.
Så er jeg tilbage.
Var det sjovt at se på?
Tak.
-Værsgo, Ryota. -Tak.
-Det er sødt. -Fint, ikke?
Fik jeg "søde" point?
-Et? -Et.
Er det starten på et nyt par?
Skal vi gå over til fyrtårnet?
-Hvad har du lyst til? -Jeg vil tale med Kazuto.
Siden vi var på date sammen…
Jeg ved ikke, hvad Kazuto føler.
Jeg pressede på uden at vide, hvad han føler.
Det føles ikke så trygt for mig.
-Så kom. -Ja.
-Hvor skal vi hen? -Til fyrtårnet.
De har følelser til fælles.
Hvad sker der derovre…
Jeg tror ikke, Dai kan lide det.
-Det gør dig nok urolig. -Jeg er ikke urolig eller noget.
Det er jeg slet ikke. Jeg tror ikke, Dai ville vælge ham.
Han ville nok vælge mig.
Men altså…
Det er…
Jeg ville ikke være glad, hvis jeg var dig.
Nej, vel?
Hvordan gik det med Taeheon og vognen i går?
-Det var sjovt. -Hyggede du dig?
Javel. Jeg var ellers ret urolig.
Da Taeheon meldte sig til at ville arbejde med dig…
Jeg indså, jeg må vide, hvad du føler.
Så jeg ville tale med dig.
Javel.
I forhold til før vores date og efter daten…
Jeg var så interesseret i dig før daten.
Og derfor…
…ville jeg have, det var dig, så jeg skrev dit navn.
Nu føles du mere som en ven.
Sådan har jeg det.
-Sikke et chok… -Men han siger det rent ud.
-Det er vigtigt. -Ja.
Det gør mig så trist.
Skal vi fange krabber?
Jeg vil have krabber!
Kom lige her.
-Seriøst? Jeg vil gerne. -Ja, kom nu.
Okay.
-Niver krabberne? -Se lige.
Kan krabber overleve under vandet?
-Der er så mange. -Det er vildt.
Pas nu på. Du bliver våd.
Helt sikkert.
Nu jeg tænker efter, er jeg ikke så selvsikker.
Så måske…
…passer en som Ikuo bedre til Dai.
Jeg ved det ikke.
Hvordan var din eks?
Af alle os her minder du mest om ham.
-Gør jeg? -Din vibe…
Han var også høj.
-Og I ligner lidt hinanden. -Gør vi?
-Hvordan var dit sidste forhold? -Det var en, der var meget ældre.
En, der virkelig forkælede mig.
-Var din eks sød ved dig? -Meget.
Spørg mig, hvor sød.
Hvor sød?
-Som glasur på en jordbærtærte… -Irriterende!
Lad mig nu tale ud.
-Det er nok en lang joke. -Hold nu op.
-Så jeg stoppede dig. -Ja?
Vi tænker meget ens, ikke?
-Det synes jeg. -Er det ikke vildt, det er sådan?
-Jo. -Jeg elsker, når det bare klikker.
Hvis jeg anstrenger mig med nogen,
men kun får en lunken reaktion igen, så lukker jeg bare af.
Ja.
Hvad mon Dai tænker?
At de tænker ens, er ikke lig med romantisk kærlighed.
Ja, det er svært.
-Måske kan de være venner. -Ja.
-Det er ikke nok at have det sjovt. -Nej.
Dai er jo allerede faldet for Shun.
-Og han er mere dyster. -De er helt anderledes.
Pas på sandet.
Ja.
-Er du okay? -Av.
-Er du okay? -Alt er fint.
-Gjorde det ondt? -Ja.
Lad os gå over på græsset.
-Det gør da ondt. -Det gør så ondt.
-Gør det meget ondt? -Ja.
Vred du om på anklen? Vent lidt. Pas på.
Det gør ondt.
-Er du okay? -Ja, ja. Det bløder ikke.
-Gør det stadig ondt? -Det går nok.
Er du sikker?
-Okay. -Kan du gå?
Det må gøre ondt.
Det gør det.
Skal jeg bære dig? Det vil være let nok.
Hold flasken.
Jeg kan godt.
Vent lidt. Uf.
Går du den vej?
-Vent, hvilken vej er det? -Den vej.
Søde farmand.
Hold da op.
Jeg er ikke din far.
-Her er stejlt. -Jeg kan godt.
-Til toppen? -Er det for hårdt?
Slet ikke. Kom.
Hvor vildt. Det er så smukt.
Tak for i dag.
I lige måde.
Du sagde, vi kun er venner.
Det betød meget for mig.
Jeg vidste ikke, hvad du følte.
Men mine følelser levede bare deres eget liv.
Nu tror jeg, jeg bedre kan nyde at være sammen med dig.
Jeg er glad for, du valgte at være ærlig og sagde, hvad du følte.
Han er så positiv. Det er imponerende.
Han er ret moden.
Han formulerer sine følelser med omtanke.
-Hvad med dig, Ryo? -Ja?
-Vil du ikke tale med nogen? -Jo, men…
Jeg kan ikke.
-Tre sammen vil være akavet. -Javel.
Jeg kan ikke sige det, jeg vil.
Jeg griber næste chance.
Jeg vil tale med Kazuto.
Jeg er interesseret i Kazuto.
Stakkels Gensei…
Gensei.
-Det må være svært. -Og gøre ondt.
-Måske i morgen eller overmorgen. -Eller i dag, ikke?
Jo.
-Hej igen. -Jeg er tilbage og ville tage en banan.
-Værsgo. -Tak.
Vil I have noget at drikke?
-Der er vand. -Er der?
-Han så. -Han så på ham.
-Han ville tjekke. -Det er indviklet.
Jeg drikker noget vand.
Er du okay, Shun?
Han irriterer mig.
-Gør han? -Ja.
Jeg kan ikke holde hans stemme ud.
Jeg føler sådan modvilje mod ham.
Vent. Tag en runde mere.
Var jeg dig, fandt jeg mig ikke i det der.
-Det er det, Gensei tænker. -Ja.
Hvad mon det der for noget?
Det er ikke jalousi og sådan.
Hvad er det for en skovtur? Det er noget nyt.
Sikke et drama på skovturen.
Virkelig!
-Men Ikuo hyggede sig. -Ikuo ved intet!
Ikuo er uskyldig!
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen