ZÖLD HULLÁM
Hű, de jól néz ki!
- Te csináltad? - Aha.
Étvágygerjesztő!
Köszi szépen!
- Fújd meg egy picit! - Oké.
Fini!
Ez mind a te műved?
Te is fűszerezted meg minden?
- Teljesen. - Menő!
Az evőpálcikák?
Isteni finom!
Az evőpálcika?
Nikudzsaga.
És ez a leves? Mi jót főztél?
Tondzsiru húslevest.
A főétel a nikudzsaga lesz szasimivel.
Oké.
Ez a tondzsiru…
Ikuo főzte a nikudzsagát?
- Aha. - Mennyei!
Nektek jó fless volt a piknik?
- Nagyon! - Igen?
Élvezted?
És te?
Ja.
Köszönöm!
A kis buzgómócsing.
- Buzgómócsing? - Aha.
Köszi! Szerintem meg előzékeny.
Köszönöm!
- Kínos! - Forrnak az indulatok!
- Juj, de ciki! - Izzik a levegő!
Ajjaj!
NYÁR, KÁVÉZÓ, PASIK
Bedobozolhatnánk a maradékot.
Elmosom a dobozokat.
Tiszta víz leszel.
Hát ez…
Nyami!
Beszélhetnénk?
Miért?
Szeretnék.
Jól van.
Miről?
Bűntudatom van, amiért ma egy picit magadra hagytalak.
- Nem hiszem. - Komolyan!
Ugyan már! Ezek csak szavak.
Hogy érted?
Azt mondod, bűntudatod van,
de a viselkedésed nem erről árulkodik.
Kezdem azt hinni,
hogy az a fajta ember vagy,
akinek csak a szája jár.
Azt hiszem, részemről ennyi volt.
Valamit el akarok mondani.
Inkább ne!
Mondhatsz bármit…
amit akarsz.
Ha meg akarsz győzni,
találj rá más módot!
Ennyi.
Örülök ennek a beszélgetésnek.
Nem is tudom.
Nekem Shun szavaiból az jött le, hogy nagyon is vágyik a szeretetemre.
Persze még korai pezsgőt bontani,
és nem akarom tagadni, sok minden megfogott Ikuóban is.
De az a helyzet,
hogy felkavaró volt látni,
ahogy Shun ott szomorkodott egymagában,
és begubózva ücsörgött a többiek mellett…
Istenem…
Annyira cuki volt!
Tényleg baromira imádom, olyan helyes és aranyos!
Azt, hiszem, fülig belezúgtam.
Nyeregben érzi magát.
- Dai kimondottan éretten beszélt. - Igen!
És szerintem tűpontosan látja a helyzetet.
Imádja Shun figyelmét.
Képtelen leszállni szegény srácról, mi?
Iszol egy kávét?
Ezt Kazutónak csinálom.
Mi?
A moccacinót?
Aha.
Azt hittem, az csak nekem jár.
Szegény Gensei!
Szívszaggató!
Nem is tudom, mit mondjak.
Lassan kezdem világosan látni az erőviszonyokat.
A vak is látja, hogy Ryota Kazutóért van oda.
Nem túl fényes a helyzetem.
Asszem, nekem lefőtt a kávé, hogy stílszerű legyek.
Úgy érzem, mindent megtettem.
A barátságmocca!
Amit egyedül Genseinek főzött…
Jaj, vérzik a szívem!
Mihez kezd most szegény Gensei?
Végre kisminkelhetné Ryotát.
Tényleg! Megbeszélték, ugye?
Arra én is befizetek.
És miközben csinosítgatja Ryotát, hátulról beletúr hajába,
egy könnycsepp gördül le az arcán, de Ryota nem látja, mert neki háttal ül.
Látod magad előtt, mi?
ZÖLD HULLÁM
Csilingelt.
- Ma zárva tart a kávémobil. - Oké.
Mi lesz helyette?
„Öveket becsatolni, irány a versenypálya!
Gokartverseny lesz.”
Királyság!
- Mekkora buli! - Szuper!
„A győztes kiválaszthat egy személyt…”
Hogy?
„…aki teljesíti egy kívánságát.”
Kívánság?
Érdekes.
- Hallottátok? - Nahát, nahát!
Szép kis fődíj!
Kizárólag Shunnal vagyok hajlandó randira menni.
Csakis Shunnal.
Szeretnék beszélgetni Ryotával.
Azt kívánnám Kazutótól, hogy jöjjön el velem egy randira.
Azonnal Kazutóra gondoltam.
Igazából nem is kívánnék tőle semmi különöset.
Elég, ha tudja, hogy őt választottam.
Szeretnék újra elmenni valahová Kazutóval.
Nekem tökre megfelel a kávémobil, egyedül az számít, hogy kettesben legyünk.
Mi járhat Kazuto fejében?
Nem tudom, mit kívánjak.
Talán Ryotával egy reggeli, vagy valami ilyesmi.
Nem is tudom.
Szeretnék vele egy kicsit kettesben lenni.
Elmehetnénk randizni.
Fogalmam sincs.
Nem tudom.
- Agyam eldobom! - De jó móka!
Vigyetek engem is!
- Pöpec pálya! - Én is akarok!
Ki van írva a nevünk.
Az első kettő kerül a döntőbe, ugye?
Kazuto! A harmadik helyért nem jár semmi.
Mindent bele!
Hajrá!
- Már mennek is? - Aha.
Elkezdődött! Taeheon!
Taeheon pokoli gyors!
Csodás rajt, Taeheon!
Ez baromi jó!
3. KAZUTO
Őrület!
- Ikuo jó, mi? - Az biztos.
Villámgyors!
Atomkúl a csávó!
1. IKUO
Ez mi a franc volt?
- Nagyon jól nyomta. - Elképesztő!
- Shun a második! - Ott jön!
Shun az!
- Hajrá, Shun! - Nyomjad!
Előzd meg Ikuót!
1. IKUO
Ikuo egy polihisztor.
Imádom nézni!
2. SHUN
Ott jön Shun!
- Gyere, Shun! - Igen!
Királyok voltatok!
- Szerintetek ki fog győzni? - Alanra tippelek.
Szerintem Dai.
Én azt mondom, Gensei.
Nem ér le a lábam!
- Nem ér el a lába a gázpedálig. - Cuki!
Hajrá!
Alan!
Alan beragadt.
Ne add fel!
Eléggé lemaradt.
Be van húzva a fék?
Odanézzetek! Előzés!
Dai volt az.
1. DAI
3. GENSEI
Ryota az.
Ryota!
Atyaég, de szoros a verseny!
Szuper!
Dai bepöccent! Nézzétek már!
Óvatosan!
Jó kis verseny!
- Feltört, mint a talajvíz! - Nem adja fel!
Ryotából előbújt a vadállat.
- Bizony. - Hihetetlen!
1. RYOTA
Az utolsó helyről.
2. DAI
Miért előztél meg?
- Ki az első? - Győzni akartam.
- Mit kívánsz? - Tudni akarom!
- Én is. - Randizni akarok.
Én is randizni szeretnék.
Alap, hogy randi.
- Shun! - Beszorult a feje a sisakba?
Sok sikert!
- De miért? - Halál komikus!
Nyomd neki, Ikuo!
És elindultak!
Shun elbóbiskolt?
Ne add fel!
- Gázt bele, Shun! - Engedd ki a féket!
Kínáld meg!
- Ikuo van elől? - Aha, Ikuo.
Ikuo egyszerűen megállíthatatlan!
- Ikuo megpördült! - Ikuo!
- Túltolta. - Menj, menj, menj!
Együtt fordulnak!
- Dai az első. - Igen, Dai!
- Élre állt! - Ne add fel, Ikuo!
- Ikuo a második? - Shun.
- Shun! - Mit művel a srác?
Shun nagyon penge.
Mi történik itt?
Dai és Shun!
Az eszem megáll!
- Nahát, Shun! - Ki hitte volna?
Shun felébredt!
- És ez még csak az első kör. - De durva!
Jézus!
Shun!
Megy, mint a golyó.
1. SHUN
GYŐZTES: SHUN
Vége. Shun nyert.
- Ez beteg volt, Shun! - Eszméletlen!
- Shun csak azért is megmutatta! - Úgy van!
Shun rákívánt a kívánságra.
Na halljuk, mit kívánsz!
- Az az önelégült vigyor! - Hú, de örül a feje!
Ejha! 1:10-es kört mentél!
Nem hittem volna.
- Szép volt! - Pacsi!
Na, mesélj!
Halljuk!
- Mit? - A kívánságot.
Egy pillanat!
Mi lesz a kívánság?
Na?
Semmi.
Nem kívánsz?
- Micsoda? Na ne! - Kiégtem.
Aladdin bedurcizott.
„Kívánjon a rosseb!”
Nem semmi ez a pasi!
Ezért imádjuk, nem?
- Ez a szexepilje. - Igen.
Esküszöm, csodálom, hogy ezt be meri vállalni.
Dettó.
Bárki más kipréselt volna magából valamit.
Kérdés nélkül is.
Dait nem lepte meg.
Ő már csak legyint egyet, hogy Shun megint hozza a szokásosat.
Legalább láttunk egy izgalmas gokartversenyt.
- Ennyi. - Pontosan.
Jó étvágyat!
Finom!
De jólesik!
Figyi, Ikuo!
Mi tetszett meg először a kiszemeltedben?
Mi tetszett meg benne először?
Hát első látásra…
nehéz megmondani, pontosan mi fog meg a másikban.
Úgyhogy szeretnék vele többet beszélgetni, hogy jobban megismerjem.
Nem akarok passzív lenni egy kapcsolatban.
A boldogság nem jön magától.
Érzelmek nélkül nem megyek bele egy kapcsolatba.
Úgy vagyok vele:
megpróbálom magamba bolondítani.
A másikat.
Szerintem nem gáz, ha teszel egy kis erőfeszítést,
hátha sikerül meghódítani a kiszemelted szívét.
Hogy eltűnődtek, mi? Beleképzelték magukat a szituba.
Kattognak a fogaskerekek.
Egészen kimelegedtem!
ZÖLD HULLÁM
Sürgősen beszélnem kell veled.
- Ezt ki mondta kinek? - Ti tudjátok?
Ikuocchi!
Megőrülök! Csúcs pali ez a Kazuto!
Kazuto! Ezt már nem hiszem el!
- Hol is járunk? Ötnél, hatnál? - Ötnél.
Öten vannak!
Usakkal együtt.
Szeretnék vele egy kicsit kettesben lenni,
úgyhogy el akarom hívni Kazutót.
Randizni.
Nem is tudom. Egy nyugis dumcsizásra vágytam.
Mióta megláttalak a kávémobilnál,
azóta csak te jársz a fejemben.
Tényleg?
Eltitkoltam.
Tegnap, amikor…
egy pillanatra kettesben maradtunk a konyhában…
egy picit megijedtem.
Megijedtél?
Zakatolt a szívem.
Azt hiszem, szerelem volt első látásra.
Vagy úgy.
Nem gond, ha…
kiöntöm a szívem?
Figyu, Kazuto!
Gáz, ha szerelmes vagyok?
Őszintén válaszoljak?
Úgy gondolom, hogy amit eddig láttál belőlem,
az mondhatni csak a felszín, nem több,
és előbb nem ártana, ha jobban megismernél.
És ha miután eltelt egy kis idő,
még mindig úgy érzed, hogy kedvelsz, annak őszintén örülnék.
És ez fordítva is igaz.
Gyakorlatilag alig ismerlek.
Ami azt illeti,
nem is nagyon törtem magam.
Úgy voltam vele:
Itt ez fiatal srác, aki nem tud megülni a seggén.
Nem gondoltam, hogy különösebben passzolnánk.
De…
ahogy most itt dumálunk, úgy érzem,
talán jó lenne téged jobban megismerni.
Köszönöm!
Ezt a meglepetést!
Megvallottam neki az érzéseimet.
Ezzel talán kitártam egy ajtót a szívéhez,
amiből később alakulhat valami.
Bízom benne, hogy lesz még folytatása.
Meglepődtem, és persze hízelgő a figyelme.
De hogy az első benyomások alapján máris szerelmet valljon nekem!
Mit tud rólam ez a srác?
És az jár a fejemben, hogy én sem tudok róla semmit.
Hát igen.
Két-három nap alatt képtelenség akár egy kicsit is megismerni a másikat.
„Nem gáz, ha szerelmes lettem?”
Azért ez elég súlyos kérdés, nem?
Gőzöm sincs, mit válaszolnék.
Ennél még az is jobb lenne: „Bocs, hogy ostromollak a szerelmemmel.”
Ez a kérdés nem fair.
- Egyetértek. - Igen.
Nehéz ügy, igaz?
- Áthárítod a felelősséget. - Igen.
Nehéz elhinni, hogy ő rohangált a pikniken egy terítővel.
Mintha kicserélték volna.
Teljesen igazad van.
Tök jól mutatnál kékben!
Gyere, próbáld fel!
Istenien áll! Szerintetek nem?
- De. - Micsoda reakció…
- Cuki! - Jól nézel ki.
Ritkán hordasz színes ruhákat.
- Nagy kár. - Jól áll.
- Jól néz ki. - Köszi!
- Ryota ma dolgozik. - Már reggel elment.
- Sminkfotózása van. - Értem.
- Hű, tényleg! Ő modell. - Igen.
Ma tettél fel szemfestéket?
Azta! De jó megfigyelő vagy!
- A mindenit! Igazi profi vagy! - Majd add meg a termékkódot!
Jól van.
Nem neked mondta, helló!
Kapás van.
„Bejelentjük a mai műszakot.”
Ma is lesz munka?
„A mai műszakot Ikuo fogja vezetni.”
Rajtam a sor. Igen.
„Aki szívesen dolgozna Ikuóval, az jelentkezzen!”
Kézfeltétellel?
„Ha két vagy több jelentkező lesz, Ikuo kettőt is választhat.”
Mi? Kettőt?
- Kettőt. - Szóval hárman dolgoznának?
Készen álltok?
Ki szeretne ma velem dolgozni?
Még sosem dolgoztunk hárman.
Ez az első alkalom.
- Háromfős műszak. - Ilyen még nem volt.
Biztos buli lesz.
Nem kötelező kettőt választania.
Ennyi.
- Téged választott, Kazuto. - Igen.
Ma is nélkülöznünk kell téged.
A házimunkák közül a főzés a kedvenced?
Azt hiszem.
De megmondom őszintén, magamra nem főzök szívesen.
Ha mások is vannak, akkor egyáltalán nem bánom.
Másokért szívesen megteszem, de magamért nem annyira.
Na és te?
- Én? - Igen.
Szeretek gondoskodni másokról.
Mosok, takarítok, amit csak akarsz.
Vacsorával várom a páromat.
Mekkora jófejség!
Szóval odaadó társ vagy.
Mondhatjuk, igen.
Asszem, egy-két dologban hasonlítunk.
Üdv! Kérnek egy finom kávét?
- Ez nagyon jó. - Igen? Köszönjük szépen!
Van guávalé is. Meg szeretnék kóstolni?
Kipróbáljuk?
- Milyen édes pofa! - Köszönöm!
- Kétéves? - Tizenhárom hónapos.
Tényleg? Nagyon aranyos.
- Gyere! - Kento.
- Kento! - Megzabálom!
- Milyen barátságos! - Szereti a helyes fiúkat.
- Kazuto kibérelte a kávémobilt. - Igen.
- Te miért nem jelentkeztél? - Én?
Úgy éreztem, nem lenne helyes.
- Miért? - Mert úgy gondoltam…
nem ez a megfelelő nap Ikuóhoz.
Ezek csak szavak.
Ha meg akarsz győzni…
találj rá más módot!
- Mintha mosolyogna a bajsza alatt! - Örül.
Mi a csuda?
- Mi van ezzel a két fiúval? - Nem tudom.
Alan, miért tetted fel a kezed?
- Én? - Igen.
Mert Kazuto is feltette.
- Ezért csináltad? - Te is menni akartál?
Szóval mi van veled és Kazutóval?
Csak hű vagyok magamhoz.
Még nem dolgoztunk együtt, és szeretnék vele beszélgetni.
Aranyos srác. Halál kedves mindenkivel. És nekem ez bejön.
Üdv!
Oké, pakoljunk össze!
Jól van.
Tegyük be!
Záróra.
MAI BEVÉTEL: 6900 JEN
Olvasd fel!
- Te olvasd! - Inkább te!
- Olvassam fel? - Igen.
„Kedves Ikuo!”
Jelen.
Mint egy levél.
„Azt hittem, egy túlpörgős, izgága srác vagy,
de a mai nap után megváltozott a véleményem.
Jó volt veled beszélgetni és dolgozni.
Ismételjük meg!
Kazuto.”
Hogy tetszett az első napod a kávézóban?
Sikerült valamit megpillantanom az igazi énedből.
Más volt, mint amikor együtt hülyültünk a Zöld Hullámban.
Szerintem munka közben…
lehet igazán megismerni a másikat.
Igen, így van.
Kiderül, mennyire vagyunk segítőkészek, figyelmesek másokkal.
Ezek nagyon fontos dolgok.
Úgy érzem, mindenben számíthattam rád.
Pedig szinte nem is segítettem.
Úgy érzed?
Hoppá!
De szép! Mint egy belassult hullócsillag.
Benyugtatózták.
Milyen?
- Megmasszírozom a fejed. - Csináld csak!
„Dai-féle masszázs?”
Túl gyengéd.
Azt mondod?
- Ez kellemes. - Ugye?
Azt mondta, ne csak a szájam járjon.
Az érintésemmel mutatom meg, mennyire vágyom rá.
És ha elég kitartó vagyok, előbb-utóbb csak megérti.
Szeretném, ha a kapcsolatunk visszatérne a kezdetekhez.
Egyre inkább azt érzem,
hogy szeretnék többet vele lenni.
Jó lenne újra elmenni egy randira.
Ha elég időt adunk magunknak,
akkor szorosabb kapcsolat is szövődhet köztünk.
Shunt kezdi behálózni Dai.
De arról nem beszélt, hogy Dait mi tenné boldoggá.
Semmit.
Dai olyan komoly változáson ment keresztül…
- Igen. - …hogy már nem is önmaga.
Szerintem az sosem baj, ha igyekszünk alkalmazkodni a másikhoz.
Kompromisszumok nélkül nincs harmónia,
de ha annyira megváltozol, hogy elveszíted önmagad,
akkor egy nap majd…
Sokan komoly változásra is hajlandóak a kedvesükért.
- Ez természetes a szerelemben. - Igen.
Sokan önként és dalolva teszik.
- Így van. - Jól mondom?
Ikuo is egy csapásra megváltozott.
Egy pillanat alatt visszacsavart magából.
Kazuto azt írta a naplóba: „Ismételjük meg!”
És azért azt mondjuk ki, hogy ennek elképesztő súlya van.
Ha ez csak egy üres frázis, hamis reményeket kelt a másikban.
Gyakran mondjuk, hogy: „Ismételjük meg!”
- Afféle szófordulattá vált. - Abszolút.
De hogy Ikuo mit gondol ezek után…
Egész biztosan reménykedik.
„Jó reggelt!”
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
„A mai műszakot Kazuto viszi.”
Én vagyok a cég reklámarca?
„Aki szívesen dolgozna Kazutóval, az jelentkezzen!
Ha két vagy több jelentkező lesz, Kazuto kettőt is választhat.”
- Eldöntöttétek? - Készen álltok?
Akkor mehet?
Sokan fel fogják tenni a kezüket.
- Kezdjük! - Oké.
Akkor rajta!
Mi?
Mindenki!
- Megáll az ész! - Mindenki?
- Hűha! - Ki lesz a szerencsés?
Ez hihetetlen!
- Igen. - Menjen mindenki!
Mit tegyek?
Szóval max két embert választhatok.
Ugye?
Jól van, döntöttem.
Alan.
Gensei.
- Tartsatok velem! - Örömmel!
Örömmel!
- Jó muri lesz! - Így hármasban.
Jó buli lesz.
Óriási csalódás volt.
Miért nem engem választott?
Szeretnék…
több időt tölteni vele.
Tehetetlennek érzem magam.
Mindjárt sírok.
Úgy sajnálom! Pedig olyan önfeláldozó fiú!
Ilyen srác nem terem minden bokorban.
Rakjuk meg a melót, és érezzük jól magunkat!
- Kinyitottunk! - Indul a buli!
Kinyitottunk!
Köszönöm!
Köszönöm a türelmét! Tegyek bele cukrot?
- Kösz, nem! - Jó így?
- Köszönöm! Minden jót! - Köszönöm!
De édes!
Szia, Yuzu!
- Mennyit is mondott? - Darabja 250 jen.
- Akkor nyolcat kérek. - Remek.
Négyet-négyet csomagoljanak külön!
Jó, rendben.
- Nem gond? - Dehogy.
Neked bejön Kazuto, igaz?
Jól nekem szegezted a kérdést!
Mi fogott meg benne?
Ha fel tudsz sorolni tíz dolgot, az már nagyon jó jel.
Tízet?
Már a megérkezésemkor feltűnt, milyen kedves és figyelmes.
Igazi vezető, akinek mindenkihez van egy jó szava.
Ez nagyon tetszik benne.
A szavaiból úgy tűnt, hogy pontosan tudja, mit akar.
A végletekig egyenes ember, és ezért nagyon tisztelem.
Picit izgulok a jelenlétében.
Esküszöm. Nem találom a szavakat, lefagyok.
És most, hogy elment, tökre hiányzik.
- Írjál rá! - Dobj neki egy üzit!
- Nem kéne. - Nem.
Verd ki a fejedből!
Jó ötlet!
Miért kell ezt mindig bedobni?
- Ugye? - Hihetetlen!
NA MILYEN HÁRMASBAN A MUNKA?
Ryota megint nem bírt magával.
Csoda szép a kilátás!
MAI BEVÉTEL: 11 450 JEN
- Köszönöm, hogy elhívtál. - Én is.
Menj már! Nehéz volt a döntés?
- Azt hittem, csak Alant hívod. - Te miért tetted fel a kezed?
Kazutóval is szerettem volna dolgozni.
- Még nem melóztatok együtt? - Még nem.
És nem tudtam, lesz-e még rá lehetőség.
Talán ez volt az utolsó.
Ezért döntöttem így.
Éreztem ám, hogy hármas buli lesz.
Biztos voltam benne, hogy hívsz még valakit.
Tényleg?
Naná! Ismerlek, mint a rossz pénzt.
Még egyikőtökkel sem dolgoztam együtt.
- Igen. - Ja.
Azért hívtál el, mert még nem dolgoztunk együtt?
Igen.
Vajon azért hívta Genseit, hogy oldja a feszültséget?
- Gardedám szerepkörbe. - Hát nem?
Holnap esetleg előrehozhatnánk a vacsit,
aztán igyunk hajnalig!
Hajnalig?
Néha kell az éjszaka varázsa, hogy megeredjen a nyelvünk.
Szuper! Jó néha picit kirúgni a hámból!
Ráérsz egy picit?
- Újra szent a béke? - Mit művelnek?
Beolajozza a hátát, vagy mi?
Megmasszírozza?
Tuti?
Igen, itt.
- Jó erős kezeid vannak. - Tényleg?
Jó éjt!
- Turbékolnak. - Újra együtt vannak.
Kazutónak fel sem tűnik, mi megy a háttérben.
- Se hall, se lát! - Hullafáradt szegénykém!
Egymásra vannak gyógyulva.
Kazuto jól kiütötte magát, hogy fel sem tűnik neki!
Na és hogy legyen a ma esti ivászat?
Mi a terv?
- Előtte szépen megvacsorázunk? - Aha.
Aztán másnap elpakolunk, ha már…
Akkor pizsamaparti lesz?
Kicsit aggaszt ez a „mutassuk meg önmagunkat” dolog.
Vannak, akiket az alkohol megnyugtat, és képesek önmagukat adni.
De szerintem mindenki máshogy tudja kifejezni az igazi énjét.
Én jobban szeretem, ha józan vagyok,
amikor megnyílok valakinek,
illetve ha ez oda-vissza megvan.
De elfogadom, hogy nem vagyunk egyformák.
Tudjátok,
én általában a vacsoraasztalnál tudom önmagamat adni.
Ha több időt töltünk együtt a vacsoránál,
akkor komfortosan fogom érezni magam.
Én étkezéskor szeretek inkább az ételre koncentrálni,
és őszintén szólva semmi kedvem mosogatni lefekvés előtt.
Valahogy parttalannak éreztem ezt az egész beszélgetést.
Teljesen leszívta az energiámat.
„Jó reggelt!”
- Jó reggelt! - „Bejelentjük a mai műszakot.
”Dai fogja vezetni a kávémobilt.”
Zsír!
„Aki szívesen dolgozna Daijal, az jelentkezzen!
Ha két vagy több jelentkező lesz, Dai kettőt is választhat.”
Készen álltok?
Oké.
Ki akar velem jönni? Fel a kezekkel!
Jól van.
Köszönöm!
- Maradsz? - Aha.
Unom már az egészet.
Semmi kedvem hozzá.
- Shun-chan! - Ugyan!
Már nincs túl sok időd.
Gyere velem!
- Ikuo nagyon cuki. Hogy nevet! - Igyekezni fogok.
Meg bírtam volna pofozni.
Úgy érzem, nincs miért bocsánatot kérnem.
Megdöbbentett.
- Mi? - Mi történt?
Elég ezekből az előzetesekből!
Dait nem könnyű kihozni a sodrából.
Ez általában fordítva szokott lenni.
- Nagyon felzaklatta valami. - Azt mondta, meg tudná pofozni.
A feliratot fordította: Tóth Márton