Sve okej?
Postalo je naporno.
Naporno je.
IKUO, DJELATNIK U RESTORANU
Radi sa mnom.
Ikuo je simpica. Ozario se.
Trudit ću se.
Kad sam pogledao ustranu,
vidio sam da netko nije podigao ruku.
Malo je falilo da ga udarim.
Hoćeš li razgovarati s njim kad se vratiš?
Mislim da će on prići meni.
Osjeća se samopouzdano u vašem odnosu.
Da, istina.
Ja i ne želim da mi se partner osjeća nesigurno.
-Želiš da se osjeća samopouzdano. -Točno. Samopouzdano.
Ali još niste par.
Ne, nismo.
Je li to onda uopće nužno?
Pa,
ako pomislim da preolako shvaća moje osjećaje
ili se počne razmaženo ponašati,
reći ću mu: „Ne uzimaj ovo zdravo za gotovo.”
Što da radim?
Što je bilo, bilo je.
-Jesi li zabrinut? -Zabrinut sam.
Zašto nisi podigao ruku?
Pa, mislio sam da je već odlučeno.
To ti je bilo previše?
Pa, mogu to razumjeti.
Nije mi se dalo raditi u kombiju.
Mislim…
da će se to i dalje događati, da ću biti loše volje.
Ako se neki problem i riješi,
pojavit će se drugi i opet ću biti loše volje.
Težak sam.
Mislim da sam teška osoba.
Dobro se poznaje.
Treba tuđu pažnju.
U POTRAZI ZA DEČKOM
Kod Shuna mi se najviše sviđa
to što se ne trudi pošto-poto izgladiti stvari
i to što je jako iskren i otvoreno kaže što misli.
Zato osjećam da mu mogu vjerovati.
A ono jutros, kad nije podigao ruku?
Ne znam zašto je nije podigao,
ali želim da mi sam objasni.
Barem mi je poslao poruku.
Što je napisao?
Ovako…
„Nakon rasprave bio sam umoran i nije mi se radilo.
Oprosti ako sam te povrijedio.
Htio sam ići s tobom, ali nisam mogao.”
Oprostio bih mu već samo zbog ovoga,
ali jedan sat poslije poslao mi je fotku žaba.
Kad radi takve stvari, jednostavno mi je neodoljiv.
-Našao ih je. -Slatko.
I ja moram razmisliti o nekim stvarima.
Bilo bi bolje da je rekao: „Žalim, ne doživljavam te tako.”
Misliš na Kazuta?
Želim da mi otvoreno kaže.
-Zašto ga ne natjeraš da ti kaže? -Možda i hoću.
„Kako me doživljavaš?”
Tako da se mogu ohladiti.
Što ćeš nakon što se ohladiš?
Pokušat ću o svemu razmisliti.
-Snimit ćeš nas? -Da.
-Spreman? -O. K.
Evo ga.
Kakva je?
Ludilo!
Da vidim!
Molim te.
Predobro!
Nevjerojatno.
-Razmislit ću. -O čemu?
Kako još možemo snimiti simpa fotke.
Aha. I ja ću razmisliti.
-Možemo zajedno smišljati. -Da.
Zabavljaju se.
Dobri su prijatelji.
-Vratili smo se. -Evo nas.
Dobro došli natrag!
Evo nas.
Kako je bilo?
-Zabavno. -Da, zabavno.
-Slatki ste. -Hvala.
I tako…
Hej, Dai.
Možeš li doći na kat?
-Sada? -Da.
Mogu.
-Evo me. -Hvala što si došao.
Ljutiš li se zbog onoga danas?
Ne ljutim se.
Ali bio sam šokiran.
Možda će to zvučati kao izlika, ali smijem li ti objasniti?
Da.
Prije nego što su objavili tko je voditelj smjene,
događale su se neke stvari.
Sve mi je to bilo naporno
i bio sam psihički iscrpljen.
Već sam ti u poruci napisao razlog, ali…
Napisao si: „Htio sam raditi s tobom, ali nisam mogao.”
To zvuči kao da me tjeraš od sebe.
Možda si se mogao drukčije ponijeti.
To osjećam.
Imaš li još nešto reći?
Ne.
-Evo ga opet! -Nije dobro.
Daj, Shune.
-Ne ide uvijek sve onako kako želimo. -Ne.
Točno tako.
Dai mu je dobro rekao.
Potišten je.
Što radiš?
Nešto se dogodilo?
Izgledaš prilično tužno.
TAEHEON, DIZAJNER IZ KOREJE
Razgovarao sam s njim.
Sad je još gore.
Zbilja?
Zato što…
Nisam se ispričao.
Mislim da se nemam…
za što ispričati.
Dobro, povrijedio sam ga.
Zbog toga mi je žao.
Ali nemam obavezu podići ruku.
Istina.
Postajem zbunjen.
Dobro kažeš.
Sam biraš hoćeš li dići ruku.
Još nismo službeno u vezi.
Sviđa mi se, ali nisam ludo zaljubljen.
Čak i da jesi, svejedno ne bi morao podići ruku.
Ali, znaš,
rekao si da ti je krivo, zar ne?
Jesam.
U tom slučaju…
Istina je da ne moraš podići ruku, ali znao si da si ga time povrijedio.
Istjeruj pravdu poslije.
Ne trebaš se sada na to koncentrirati.
„Ražalostio sam te.
Žao mi je.”
-Taeheone! -Divan savjet, Taeheone!
To je dobar i ispravan savjet.
Možeš reći: „Radimo idući put zajedno.”
Imaš pravo.
Hvala ti.
Hoće li pomisliti: „Opet?” Je li to u redu?
To je na tvom dijalektu?
Da. Znači: „Sve se mora pojesti.”
Dai, što se tiče onoga prije…
-Oprostite što vas prekidam. -U redu je.
Znaš…
Nešto ti nisam uspio reći.
Pa…
Danas nisam podigao ruku
i time sam te šokirao i ražalostio.
Žao mi je.
Hvala ti.
To sam htio čuti.
Hvala ti.
Radi toga si mi došao.
Sretan sam.
Hvala ti.
Jelo je spremno. Svi su u blagovaonici?
Jesu?
Hvala ti, Shune.
Ubrzo ćemo doći.
Dobro.
To si trebao učiniti!
Shun se pokušava promijeniti, malo-pomalo, korak po korak.
-Bravo! -Ispričao se.
To prije nije mogao.
Ali Taeheon…
-Svaka mu čast na savjetu! -Sjajan je!
Nije uvrijedio Shuna,
ali ga je urazumio i potaknuo ga da se ispriča.
U ovakvim će situacijama naučiti jedan drugomu reći „hvala” i „oprosti”.
Neke stvari otkriješ tek kad se posvađate.
Recimo, što tko ne voli.
A Daijev izraz lica kad mu se Shun ispričao…
Divan izraz lica!
Čak bi i glumac teško oponašao taj izraz lica.
-Ne bi mogao. -Je l' da!
-Živjeli! -Živjeli!
Živjeli!
Hej, mogu li vas nešto pitati?
Mi smo svi gejevi, zar ne?
Neki su možda biseksualci.
Govorite li roditeljima o svojim vezama?
-Da. Mogu im sve reći. -Možeš?
Kako su reagirali?
Mislim da mi se mama brinula više nego što sam očekivao.
Kod svih je tako bilo? Vaši roditelji znaju?
Da, znaju.
Rekao sam im kad sam saznao da ću doći ovamo.
Zbilja?
Mrak!
Nisam htio da saznaju od nekoga drugog.
Je li ti mama dobro reagirala?
Rekla je: „Ako nađeš nekoga dobrog, dovedi ga.”
Ubuduće.
Iskreno, ja sam htio reći svojima prije dolaska u ovu kuću.
Ali nisam im uspio reći.
Naime,
roditelji su mi se rastali kad sam imao 10 g.
i odgojila me baka.
Poslije sam išao u internat u Koreji i nakon toga sam studirao vani.
Za svoje sam roditelje i dalje onaj desetogodišnjak.
A, tako.
Tako dugo živimo odvojeno
da je i meni i njima neugodno.
Budući da se ne poznajemo dobro,
moram dobro razmisliti kako ću im reći.
Pa me zanima
kako ste se vi autali roditeljima.
Što vas je na to nagnalo? Kako su reagirali?
Volio bih to čuti.
Ja sam svojima rekao posljednjeg Obona.
Kako to?
Bio sam u dilemi glede bivšega i trebao sam njihov savjet.
Nije mi cilj bio autati im se,
nego sam više trebao njihov savjet.
Mislio sam da roditeljima to neće teško pasti,
ali bili su žalosniji nego što sam očekivao.
Mislio sam da će to dobro prihvatiti,
ali činili su se tužnijima nego što sam očekivao.
Pa sam i ja bio tužan.
Bilo da je posrijedi Koreja ili Japan, mislim da su naše kulture slične.
Rekao si da ti se mama činila tužnom.
Vjerojatno će i moja jednako reagirati.
Barem to očekujem.
Bojim se autati se.
Strašno je, da.
Malo sam zabrinut, ali htio sam čuti vaša iskustva,
da me potaknu da i ja to učinim.
Zato sam pitao.
Čak i ako tata i mama ne prihvate tvoju orijentaciju,
činjenica da si ovdje puno znači i vrijedna je.
Njihova stajališta ne moraju utjecati na tvoj život.
To sam osjetio slušajući te.
Slažem se s Daijem.
Djeca puno toga nauče od roditelja,
ali i roditelji puno toga nauče od djece.
Kad tvoji roditelji vide da si svoj i da si sretan,
to bi za njih moglo biti posve novo iskustvo.
Možda se iznenade zato što ne znaju dovoljno o tome.
Ali ako i ne budu reagirali kako očekuješ,
smatram da ćeš im svojim autanjem poslati snažnu poruku.
Hvala vam na povjerenju i potpori.
Hvala tebi.
Nitko se ne mora autati.
Ne moraš ako ne želiš. Učini ono što je za tebe ispravno.
Meni je majka umrla prije nego što sam joj se autao.
Poslije sam se autao ocu.
Moj otac, kojeg sam smatrao prilično konzervativnim,
neočekivano je dobro reagirao.
Naša se orijentacija ne svodi samo na seks. Ona nas definira.
Naravno.
Kad nekoj osobi kažeš što si
i ona te prihvati,
i sam se počneš više prihvaćati.
Kazuto kaže da mu se mama činila tužnom, ali ne znamo zašto.
Je li tužna zato što je on gej?
Ili je tužna zbog pomisli da njezin sin
mora živjeti u društvu u kojem je izazov biti gej?
Točno.
Ne možeš znati dok ne razgovarate o tome.
Ona nije nužno tužna zato što je on gej.
-Nije ga nužno odbacila. -Da, možda nije.
Dok im je god dijete sretno i kroči putem koji ga usrećuje,
vjerujem da su roditelji sretni.
Nadam se.
Jednu osobu ovdje želim bolje upoznati.
Samo trebam malo vremena s njim.
Super.
-Nasamo? -Da, zašto ne?
Slobodno.
Okreni pločicu.
-Da je okrenem? -Dobra ideja!
Dobro, upotrijebimo pločice.
Kad nam Ikuo da znak…
Reci kad smijemo pogledati, Ikuo.
Smijete.
Idemo.
Sretno.
Vidimo se.
I ja želim razgovarati s Kazutom.
-Razgovarajmo. -Može.
Nešto me zanima.
-I Ryota ide u akciju. -O, super.
I dalje si mi jako interesantan.
I sada.
Kad si rekao da me još ne poznaješ,
mislio sam da me želiš upoznati.
Samoživo sam to očekivao.
Ne planiram odustati.
Kako me sada doživljavaš?
To bih želio čuti.
U društvu si jedna osoba,
a u kombiju sa mnom neka druga.
Kao da si dvije potpuno različite osobe.
Želio bih bolje upoznati Ikua iz kombija,
a onoga kakav je s drugima ne osobito.
Netko tko ne može bez mene…
Znam da to zvuči egoistično,
ali takav me tip osobe obično privlači.
A imam dojam da tebi nije bitno da to budem baš ja.
Smatrao je da mora biti otvoren.
Pa, Ikuo je inzistirao da mu kaže.
Točno.
Je li ti hladno? Dobro si?
-Da. -Idemo.
Čini mi se da u posljednje vrijeme nisam puno razgovarao s tobom.
Pa, kada te Ikuo pozvao van,
poželio sam i ja razgovarati s tobom.
Neki dan
rekao si da osjećaš nešto prema meni.
Nakon toga
puno sam razmišljao o tome kako te doživljavam.
Mislim da se ti meni ne sviđaš onako kako se ja tebi sviđam.
Od samog početka
lako razgovaram s tobom, možda jer smo slične dobi.
S tobom se osjećam ugodno.
Ali to za mene nisu romantični osjećaji.
To su više
prijateljski osjećaji.
Ne želim to pokvariti.
Glavom mi se roje te čudne misli,
zbog čega sam te možda izbjegavao.
Valjda sam se malo bojao.
Bojao sam se da ću uništiti odnos kakav s tobom imam u svojoj glavi.
Mislim da je dobro što si mi iskreno rekao što osjećaš.
Valjda.
Kad si sa Shunom,
volim gledati kako jedan drugoga zadirkujete.
Da, puno se smiješ.
Jako mi se sviđa
to što se smiješ dok jedan drugog zadirkujemo.
„O, Kazuto se nasmijao.”
To mi je zaista
veoma bitno.
Jako mi se sviđa tvoj osmijeh.
Bez obzira na osjećaje, htio sam te gledati kako se smiješiš.
Ali u posljednje vrijeme to ne viđam.
Falilo mi je to.
Da…
Bio sam tužan. „Kazuto se ne smiješi.”
Pa…
Sad kad znamo što svaki od nas osjeća,
mislim
da možemo uživati u druženju.
Da.
Uživajmo u druženju.
Hvala ti.
Naravno, ipak mu je to udarac.
-Dao je sve od sebe. -Volio ga je.
Ryota je jako volio Kazuta.
Bio mu je odan.
ZELENI PROSTOR
-Zvoni. „Obavijest za vas.” -Da.
„Danas nećete prodavati kavu.”
Zatvoreno!
„Ići ćete na posljednji spoj udvoje.”
-Posljednji? -Da.
Posljednji spoj.
Posljednji spoj udvoje.
„Napišite ime osobe s kojom želite ići.
Možete ići na spoj samo ako obojica to želite.”
Dai i Shun će ići na spoj.
Zanima me što Kazuto osjeća.
Dosad je samo po jedan par išao na spoj.
„Sada ćemo objaviti koji će parovi ići na spoj.”
Prvi par…
Shun…
i Dai.
PRVI PAR
Laknulo mi je.
Drugi par…
Drugi par?
Zbilja?
Kazuto…
i Alan.
DRUGI PAR
Drago mi je.
Treći par…
-Ha? -Ha?
Treći par!
-Što? -Nije moguće!
-Tko? -Tko, tko?
Ryota…
Izgleda presretno.
Izgleda sretno.
Gensei.
-Zbilja? -Super!
TREĆI PAR
Zabavimo se.
Crvenim se.
-Genijalno. -I mi smo sretni.
-Izgledaju sretno. -Drago mi je.
-To! -Ovo je divno!
Prvi put tri para!
Odrastao sam, a veselim se tuđem spoju!
-Mi slavimo. -Sretni smo!
Vidjeli smo kako se Gensei promijenio.
Dosad je imao samo tužna iskustva u ljubavi,
pa mi je drago.
Ryota se preusmjerio.
Ne znamo je li to za njega ljubav ili prijateljstvo,
ali dobro je što nastavlja sa životom.
-To je važno. -Divno!
Rekao je što osjeća…
Učinio je što može.
I sad može nastaviti sa životom.
Tako je.
-A Kazuto je neočekivano odabrao… -Alana!
Alan se bio povukao.
-Možda je to upalilo? -Možda.
Odlučio je pričekati dok Kazuto ne bude spreman.
To je možda djelovalo.
Istina.
Drago mi je. Želim im sreću.
Želim im lijepe spojeve!
Ali želim i da se Dai i Shun opet zakvače.
Bar malo.
-Bez brige, hoće. -Istina.
Hoće.
Već se zabavljam.
Koja je naša?
Gdje je?
Hajde.
Ajme!
Ludilo!
Nevjerojatno!
Ludilo!
Elegantno je.
Da.
Jesi li znao da ću napisati tvoje ime?
Aha.
-Jesi li se teško odlučio? -Ne, naravno.
Ni govora.
Ali posljednji sam put rekao: „To!” Sjećaš li se?
Tada sam bio preotvoren.
Poslije mi je bilo neugodno.
Sad nisam tako reagirao.
Ovaj put…
Tako si reagirao?
Da.
Suzdržavao si se?
-Jesam. -Zašto?
Naravno da su oni što mogu ići na spoj uzbuđeni.
Ali onima što ne idu
neugodno je.
Pa sam se suzdržao.
Ali bio sam presretan.
Kad se sve zbroji i oduzme, s tobom se zabavljam i osjećam se ugodno.
Drago mi je.
Drago mi je to čuti.
Kakvo je ovo mjesto?
Kakav će biti ovaj spoj?
Genijalno!
Zdravo.
-Zdravo. -Zdravo.
-Hvala što ste nas primili. -Drago mi je.
Izrada stakla!
Savršeno!
Idealno za njih dvojicu!
Polako. Opustite ramena.
Otvorimo ovo.
Da vidim.
Lijepo.
Prekrasno.
Pogledajte se u zrcalo.
-Zadovoljan sam ovime. -I ja.
Baš je simpatično.
KAVANA
Često idem u kavane na spoj.
-I ja volim kavane. -Da.
Želim i opuštenu, profinjenu večeru kod kuće.
Obično za to nemamo priliku.
Ovo je idealan spoj.
Što želiš jesti?
Varivo.
Može. Idealno za ovo vrijeme.
Da, danas je prohladno.
-Izradili smo ogrlice i išli u kavanu. -Da.
-I idemo kući na večeru. -Kuhati.
Savršeno.
Ovo mjesto…
Sviđa mi se.
-Da. -Godi mi povjetarac.
Navečer će biti odlično.
O, genijalno!
Baš je lijepo!
-Jest. -Prostrano je.
Jesi li se brinuo?
Ja?
Danas?
Dok nije rekao moje ime,
nisam se mogao smiješiti.
Budući da prošli put nismo išli skupa,
mislim da će mi ovaj put biti još ljepše s tobom.
Veselim se.
Kakve su ti bile veze?
Jadne.
Većina?
Kao prvo, do 18. godine nisam ni s kim hodao.
Nisam se seksao, čak ni poljubio.
Osim posljednjega, onoga iz New Yorka,
želim izbrisati sve uspomene.
Svi su osim njega bili negativni.
Samo su bili lijepi.
Sramim se svoje prošlosti.
„Zašto sam se zaljubio u njega?”
Ja nikad u životu nisam bio ni za koga zapeo.
A, tako.
Jedini dečko u životu
zbog kojeg sam doživio pravi vihor emocija
jesi ti.
I to što sam upoznao osobu poput tebe,
bez obzira na to što nas je spojilo,
važno mi je novo iskustvo.
Pa…
Zbilja uživam.
Odrezak je spreman.
-Mora biti dobar. -Ne može ne biti.
-Samo ćemo ga posoliti. -Da.
Mljac!
Odlično!
Što je to bilo?
Ma daj!
Super! Smiješno je kad od nekoga to ne očekuješ.
Danas ćemo ovdje zajedno provesti noć.
Zanima me u kojoj si fazi s osjećajima.
Kad sam malo razmislio,
shvatio sam da sam čovjek
koji izdaleka promatra dečka koji ga zanima.
Gledam kakav je sa svima.
Shvatio sam da volim nekoga polagano upoznavati.
Onda smo najedanput na onom noćnom spoju
dobili priliku puno vremena provesti zajedno.
To mi je bilo preveliko opterećenje.
Mislim da sam se zato onako osjećao kad smo se vratili u kuću.
Ali ovaj je put
drukčije nego na prošlom spoju.
Ponovno smo prijatelji…
Možda to nisam najbolje sročio.
Ali riješio sam se briga i mogao sam biti svoj, kako sam rekao.
Uspio sam to postići.
Zahvaljujući tomu,
proteklih sam dana zaista uživao.
Zabavljali smo se.
Da, bilo mi je ugodno s tobom.
Danas sam napisao tvoje ime
jer te želim postupno bolje upoznati.
Kad pišemo imena i nadamo se spoju,
svi se neobično uzbude,
ali za mene je to
prilika da vidim razne strane osobe koja mi se sviđa.
Ne znam, ali radije bih…
da se ne moram previše opterećivati.
Kad Kazuto razgovara s Alanom,
razgovara puno prirodnije nego s drugima.
Točno.
Nije pretjerano srdačan
i jednostavno je prirodniji.
Ne trudi se previše.
Alan se sad malo-pomalo prilagođava Kazutovu tempu.
Nareži češnjak, molim te.
Može.
Uvijek si jako pristojan sa mnom.
-Ne trebam biti? -Ne.
-Onda ću prestati. -Prestani.
Na kakve kriške da režem?
Tanke?
Na tanke kriške.
Kušaj. Mislim da je dobro.
Vrelo!
Sve si pojeo?
-Ukusno je. -Nije čudo da je vrelo.
Živjeli!
-Živjeli! -Hvala ti.
Stavio sam slaninu.
Zato je tako ukusno.
Da, odlično je!
Uvijek sam htio ovakav spoj.
Ovo je za mene idealan spoj.
Kao da se u jedan dan sve obistinilo.
Zašto si danas napisao moje ime?
Pa, i prije sam ga pisao.
Napisao sam tvoje ime i uoči prvog spoja.
Uvijek sam htio s istom osobom ići na spoj.
Hvala ti.
Ali mislio sam da neću dobiti priliku.
Danas.
Jesi li se dugo premišljao?
Ne.
Nije mi puno trebalo.
-Nije? -Ne.
Kad sam se jutros probudio, osjećaji su mi bili sređeni.
Pa nisam oklijevao.
Dakle, ovako je kad ideš na spoj.
Kad prozovu naša imena.
Baš mi je bilo drago.
Obojica smo htjeli ići i uspjeli smo.
To je nov osjećaj.
Mislio sam da te poznajem, ali nisam te poznavao.
Dojam ti se promijenio?
Jednak je, u dobrom smislu.
Vidio sam još tvojih dobrih osobina.
Slično govorimo.
Zato mi je ugodno.
-Istina. -Je l' da?
Mislim da smo u mnogo čemu slični.
Drago mi je što sam uspio vidjeti još tvojih dobrih osobina.
Laskaš mi.
Oni su idealan par. Kao bračni par.
Jednako glasno govore.
A jačina glasa je…
-Bitna. -Da.
-Laku noć, Kazuto. -Laku noć.
Sad se svaki dan viđamo.
Pitam se kako bismo se osjećali da se neko vrijeme ne vidimo.
Da, i ja.
Bismo li si pisali svake minute?
Većina ljudi nije tako luda.
-Svake minute? -Tko zna.
Šalješ li puno poruka?
Slao sam u onim lošim vezama.
A u posljednjoj?
Nije bilo potrebno.
Svaki ste dan bili zajedno?
Što ti se sviđalo kod njega?
Najljepše je bilo
kad smo otišli njegovoj obitelji u Atlantu.
Na nekakav obiteljski skup.
Vidio sam savršenu obitelj bez mana.
Aha!
Njegov otac, majka,
rođaci, braća i sestre…
Svi su se dobro slagali.
-Genijalno. -Da.
Bio sam šokiran.
-„Zar takvo što zbilja postoji?” -Da.
Poželio sam i ja doživjeti takav obiteljski skup.
Vjeruješ li ti
da muški parovi mogu imati djecu,
odgajati djecu i imati sretnu obitelj?
Vjeruješ li u to?
Da, ako si mogu to priuštiti.
Financijski i psihički.
Zašto?
Ja čvrsto vjerujem u to.
Najbolje bi bilo dijeliti to s partnerom koji jednako razmišlja.
Spava mi se.
Želiš li ići u krevet?
-Samo se želiš malo izležavati? -Da.
Mislim da neću moći zaspati.
Danas?
-Držat ću ovo i govoriti pokraj tebe. -Dobro.
Joj!
To je bilo bolno.
Budi oprezan.
Obojica imaju konkretne predodžbe o obitelji.
Da, i Dai.
Na istoj su valnoj duljini.
Dobar su par.
Ali u Japanu
muškim je parovima i dalje vrlo teško posvojiti djecu.
Mislim da postoji puno varijanata obitelji.
Slažem se.
Danas imamo puno mogućnosti.
Ljudi poštuju tuđe životne stilove.
Ali društveni sustav još kaska.
Kad bi barem društvo osiguralo
da možemo živjeti kako želimo!
Iskreno se nadam da hoće.
Slažem se. Slijedi vremenska prognoza.
Čekaj.
Prestani govoriti kao na okruglom stolu!
Znaš…
Ha?
Ništa.
-Što je? -Ništa.
Spava ti se, buraz?
Spavat ću tu.
Hej.
Provući ću ruku ispod.
Zašto?
Tako ćemo biti bliže.
Trebao si uzeti svoj jastuk.
-Je li ovo opasno? -Nije.
Nije opasno.
-Ha? -Baš je dobro!
Shune.
Čekao si?
Načekao sam se.
Napokon smo to učinili.
-Ajme! -Oho!
-Divno! -Poljubac je bio fantastičan!
-I sve prije njega. -Da!
-Razvoj situacije. -Divno!
Taj će poljubac ući u povijest.
Istina!
Prijevod titlova: Vojmir Špoljarić