-Går det bra? -Ja.
Det har blitt slitsomt.
Det er slitsomt.
RESTAURANT-ARBEIDER
Jeg ber deg.
Ikuo er søt. Stort smil.
Jeg gjør mitt beste.
Da jeg så til siden, hadde ingen av dem rukket opp hånda.
Jeg holdt på å fike til ham.
Prater du med ham når du er tilbake?
Jeg tror han prater med meg.
-Han er trygg på forholdet deres. -Jo da.
Det er ikke min stil å gjøre ham usikker.
-Du vil han skal være trygg. -Nettopp.
-Men dere er ikke et par ennå. -Nei.
Er det nødvendig, da?
Vel,
om jeg føler at han tar mine følelser litt for gitt,
eller om han oppfører seg litt bortskjemt,
så tenker jeg: "Ikke ta dette for gitt."
Hva burde jeg gjøre?
Gjort er gjort.
-Er du urolig eller ei? -Jeg er urolig.
Hvorfor rakk du ikke opp hånda?
Jeg trodde det var avgjort…
-Ble du overveldet? -Ja.
Jeg skjønner det.
Jeg ville ikke jobbe i vogna.
Jeg tror…
…det vil fortsette å skje. At jeg blir sur.
Selv om ett problem er løst,
så kommer andre opp, og jeg blir sur igjen.
Jeg er slitsom.
Jeg er en slitsom person.
Han kjenner seg selv.
Han trenger oppmerksomhet.
Det jeg liker mest med Shun
er at han ikke prøver å bare glatte over ting,
og at han er ærlig om hva han tenker.
Det gjør ham mer troverdig.
Hva med at han ikke rakk opp hånda?
Jeg vet ikke hvorfor,
men jeg vil at han skal forklare det med egne ord.
Han sendte meg melding, iallfall.
Hva sa han?
Vel…
"Jeg var sliten etter den debatten og ville ikke jobbe.
Beklager om jeg såret deg.
Jeg ville dra med deg, men klarte det ikke."
Jeg ville ikke tilgitt ham for bare det,
men en time senere sendte han meg et bilde av en frosk.
Når han gjør sånt, så synes jeg bare han er så søt.
-Han fant dem. -Så søtt.
Jeg må også tenke over ting.
Det ville vært bedre om han sa: "Jeg kan ikke se deg sånn."
-Kazuto? -Han må bare spytte det ut.
-Få ham til å si det, da. -Kanskje.
"Hva synes du om meg? Så kan jeg gi slipp."
Hva gjør du etter det?
Jeg skal prøve å tenke over ting.
-Tar du bildet? -Ja.
-Klar? -Ok.
Sånn.
-Hvordan er det? -Vilt bra!
Få se!
Vær så snill. Kjempesøtt!
Utrolig.
-Jeg tenker på det. -Hva da?
Andre måter å ta fine bilder på.
Å ja. Jeg skal også tenke på det.
-Vi tenker på det sammen. -Ja.
-De koser seg. -De er gode venner.
Vi er tilbake.
Velkommen tilbake!
-Vi er tilbake. -Hatt en fin dag?
-Det var moro. -Ja.
-Dere er søte. -Takk.
Og så…
Du, Dai.
Kan du komme til første etasje?
-Nå? -Ja.
Greit.
-Her er jeg. -Takk.
Er du sur for det i dag?
Nei.
Men jeg ble sjokkert.
Det kan høres ut som en unnskyldning, men kan jeg få forklare?
Ja da.
Før vakten ble kunngjort
så skjedde det noen ting.
Det var litt slitsomt og…
Jeg var mentalt utmattet.
Jeg skrev hva grunnen var til deg, men…
Du sa: "Jeg ville jobbe med deg, men jeg klarte det bare ikke."
Dine ordvalg dyttet meg unna.
Du kunne håndtert det på en bedre måte.
Det er det jeg føler.
-Har du mer å si? -Nei.
-Igjen. -Det er ikke bra.
Kom igjen, Shun.
-Ting går ikke alltid som man vil. -Nei.
Sånn er det.
Det Dai sa var ikke helt feil.
Han er nedfor.
Hva skjer?
Har det skjedd noe?
Du ser trist ut.
FRA KOREA, DESIGNER
Jeg snakket med ham.
Ting ble bare verre.
Er det sant?
Det er fordi…
Jeg har ikke sagt unnskyld.
Jeg tror ikke jeg har…
…noe å si unnskyld for.
Jeg såret ham.
Jeg er lei meg for det.
Men jeg må ikke rekke opp hånda.
-Det er sant. -Ja.
Jeg er forvirret.
Det du sier er sant.
Du må ikke rekke opp hånda.
Dere dater ikke ennå.
Jeg liker ham, men jeg er ikke betatt.
Uansett så må du fortsatt ikke rekke opp hånda.
Men du sa du hadde skyldfølelse, sant?
Ja.
I så fall…
…så hadde du et valg, men du visste at du såret ham.
Da kan den diskusjonen tas senere.
Det er ikke det du burde fokusere på nå.
"Jeg gjorde deg trist.
-Unnskyld." -Ja.
-Taeheon! -Det var et fint råd, Taeheon.
Rådet hans er snilt og riktig.
Du kan si: "La oss jobbe sammen neste gang."
Du har rett.
Takk.
Sier han: "Igjen?" Tror du det er greit?
Er det dialekten din?
Ja. Det betyr "spis opp".
Dai, angående det tidligere…
-Beklager å avbryte. -Nei da.
Du vet…
Det var noe jeg ikke klarte å si til deg.
Vel…
I dag…
Da jeg ikke rakk opp hånda…
…så gjorde jeg deg sjokkert og trist.
Unnskyld.
Takk. Jeg ville høre det.
-Takk. -Ja.
Du kom for å prate om det.
Det gjør meg glad.
Takk.
Middagen er klar. Er alle i spisestuen?
Er de?
Takk, Shun.
Vi kommer snart.
-Jeg skjønner. -Ja.
Du var nødt!
Shun prøver å endre seg, steg for steg.
-Bra! -Han sa unnskyld.
Han klarte ikke å si det før.
Men Taeheon…
-Rådet hans imponerte meg. -Det var fint!
Uten å såre Shun
så åpnet han øynene hans og lot ham ta grep.
De kan lære hverandre å si "takk" og "unnskyld" til hverandre.
Enkelte ting oppdager du gjennom krangel.
Det den andre misliker, for eksempel.
Og Dais uttrykk etter at Shun sa unnskyld.
For et uttrykk.
En skuespiller ville ikke klart å lage det uttrykket.
-Nei. -Ikke sant?
-Skål. -Skål.
Skål.
Du, kan jeg spørre deg om noe?
Vi er alle homofile, sant?
Noen av oss kan være biseksuelle.
Snakker dere med foreldrene deres om det?
-Jeg kan si alt til dem. -Kan du?
Hvordan reagerte de?
Moren min var mer bekymret enn jeg forventet.
Dere, da? Vet foreldrene deres det?
Ja, de vet det.
Jeg sa det da jeg ble med i programmet.
Er det sant?
Så fint.
Jeg ville ikke at de skulle høre det av noen andre.
Tok moren din det greit?
Hun sa: "Om du finner en bra partner, så ta dem med hjem."
Fra nå av.
Jeg prøvde å si det til foreldrene mine før jeg ble med i programmet.
Men jeg har ikke klart det ennå.
Faktisk så skilte foreldrene mine seg da jeg var ti,
og jeg ble oppdratt av bestemor.
Så gikk jeg på kostskole i Korea og studerte i utlandet etter det.
Jeg er fortsatt ti år gammel for foreldrene mine.
Jeg skjønner.
Vi har vært fra hverandre så lenge
at det er pinlig for både dem og meg.
Siden vi ikke kjenner hverandre så godt, må jeg være forsiktig med hva jeg sier.
Jeg lurer på hvordan dere kom ut til foreldrene deres.
Hva fikk dere til å komme ut? Hvordan reagerte de?
Jeg vil gjerne vite det.
Jeg sa det til dem sist det var Obon.
Hvorfor det?
Jeg hadde et dilemma med en eks og ville ha råd.
Det handlet ikke så mye om å komme ut,
men om at jeg ville ha råd av dem.
Jeg trodde ikke det å komme ut til foreldrene mine var et problem,
men de virket tristere enn jeg forventet.
Jeg trodde det ville være greit for dem,
men de virket tristere enn jeg så for meg.
Det gjorde meg trist også.
Det være Korea eller Japan,
så tror jeg ikke landet eller kulturen betyr så mye.
Du sa moren din virket trist, sant?
Ja.
Mamma vil nok reagere på samme måte.
Det er det jeg forventer, iallfall.
Jeg er redd for å komme ut.
Det kan være skummelt.
Jeg er litt redd, men nå som jeg har hørt om deres erfaringer
tror jeg det har gitt meg den dytten jeg trengte.
Det var derfor jeg spurte.
Selv om dine foreldre ikke aksepterer din seksualitet,
så har det betydning og verdi at du er her.
Din eksistens trenger ikke å være påvirket av det.
Det føltes sånn da du snakket.
Jeg er enig med Dai.
Barn lærer mye av foreldrene sine,
men foreldre lærer mye av sine barn også.
Når du velger din egen lykke,
kan det gi en helt ny erfaring til dine foreldre,
og de kan bli overrasket fordi de vet så lite om det.
Men selv om de reagerer på en uventet måte,
så tror jeg at valget ditt er et viktig budskap for dem.
Takk for at du delte og hørte på meg.
Enig.
Det er ikke et krav å komme ut.
Du må ikke om du ikke vil. Gjør det som er riktig for deg.
Moren min gikk bort før jeg kom ut.
Jeg kom ut til min far etter det.
Men min far, som jeg trodde var konservativ,
godtok det bare.
Seksualiteten vår handler ikke nødvendigvis om sex, men om identitet.
Selvfølgelig.
Du sier hva slags person du er,
og om det blir godtatt, så føles det veldig selvbekreftende.
Kazuto sa at moren hans så trist ut, men vi vet ikke hvorfor.
Er hun trist fordi han er homofil?
Eller er hun trist av tanken på at hennes homofile sønn
må leve i et samfunn som er mer utfordrende å leve i?
Nemlig.
Det vet du ikke før du snakker om det.
"Trist" betyr ikke nødvendigvis trist for at han er homofil.
-Det er ikke avvisning. -Nei, nemlig.
Så lenge de fortsetter å leve på det viset som gjør dem glad,
så blir foreldrene lykkelige.
Jeg håper det.
Det er én person jeg gjerne vil bli bedre kjent med.
-Jeg trenger bare litt tid med ham. -Så bra.
-Bare dere to? -Ja, hvorfor ikke?
-Dere kan det. -Så snu skiltet, da.
-Snu det? -God idé!
La oss bruke navneskiltene.
Ikuo sa det var greit.
-Gi oss et tegn, Ikuo. -Ok.
Kom igjen.
-Lykke til. -Vi ses.
Jeg vil også prate med Kazuto.
-La oss prate. -Ja.
Jeg lurer på noe.
-Ryota prøver seg. -Så fint.
Jeg er fortsatt veldig interessert i deg.
Selv nå.
Da du sa at du ikke kjente meg ennå,
trodde jeg at du ville bli kjent med meg.
Det var bare det jeg forventet.
Jeg har ikke tenkt å gi opp nå.
Hva synes du om meg nå?
Det er det jeg vil vite.
Ikuo med alle andre
og Ikuo med meg i kaffevogna
var to forskjellige folk.
Ikuo jeg var alene sammen med er en jeg vil bli bedre kjent med,
men ikke så mye den personen du er når du er med alle andre.
En som ikke kan leve uten meg…
Det er bare det jeg foretrekker,
men det er den slags person jeg pleier å like.
Jeg kan ikke noe for å føle at jeg ikke er så viktig for deg.
Han måtte være tydelig med ham.
-Ja, siden Ikuo krevde et svar. -Akkurat.
Er du kald? Går det bra?
-Ja. -Kom, da.
Jeg føler at jeg ikke har pratet mye med deg i det siste.
Da Ikuo utnevnte deg, ville jeg prate med deg også.
Ja.
Her om dagen…
…sa du at du hadde følelser for meg.
Etter det
har jeg tenkt mye på hvem du er for meg.
Jeg tenker at den måten jeg liker deg på og den måten du liker meg på
kan være ulike.
Siden starten
så har det vært enkelt å prate med deg.
Jeg føler meg tilpass med deg.
Så…
Følelsene mine er ikke romantiske,
men de er vennskapelige.
Jeg vil ikke ødelegge det.
Jeg fikk noe for meg,
og det har kanskje dyttet deg unna.
Jeg var kanskje litt redd.
Redd for å ødelegge det båndet jeg trodde jeg hadde med deg.
Jeg synes det er bra at du er ærlig med det du føler for meg.
Sikkert.
Når du er med Shun,
så liker jeg å se dere tøyse med hverandre.
Ja, du ler mye.
Jeg liker den følelsen
når du ler av oss når vi tøyser.
Liksom: "Å, Kazuto lo."
Det er noe som virkelig var
viktig for meg.
Jeg liker å høre deg le.
Selv uten romantikken har jeg ønsket å se deg smile.
Men jeg har ikke sett det i det siste,
og jeg har savnet det.
Så, ja…
Det gjorde meg trist at du ikke har smilt så mye.
Så…
Nå som vi vet hva den andre føler,
så tror jeg…
…at vi kan ha det fint sammen.
Ja.
-La oss ha det gøy sammen. -Ja.
-Takk. -Ja.
Det var et sjokk, så klart.
-Han ga alt. -Han elsket ham.
-Ryota ble glad i Kazuto. -Han var hengiven.
-"Dette er en melding." -Ja.
"Kaffevogna er stengt i dag."
Den er stengt.
"Dere skal på en siste privat date."
-Den siste? -Dette er siste date.
Siste private date.
"Skriv ned personen dere vil gå ut med.
Dere kan bare dra på date om dere føler det samme."
Dai og Shun skal nok på date.
Jeg vil vite hva Kazuto føler.
Kun ett par har dratt på date hver gang.
"Nå skal vi kunngjøre parene som skal på privat date."
Det første paret er…
Shun.
Dai.
FØRSTE PAR SHUN OG DAI
Så fint.
Det andre paret er…
Det andre paret?
Sier du det?
Kazuto.
Alan.
ANDRE PAR KAZUTO OG ALAN
Nå ble jeg glad.
Det tredje paret…
-Hva? -Hva?
Det tredje paret.
-Hva? -Det er ikke sant.
-Hvem? -Hvem i all verden?
Ryota.
Han ser så glad ut.
Han ser glad ut.
Gensei.
-Er det sant? -Ok!
TREDJE PAR RYOTA OG GENSEI
La oss kose oss.
Jeg rødmer.
-Utrolig. -Vi er også glad.
-De ser glade ut. -Nå ble jeg glad.
-Hurra! -Så vidunderlig.
Tre par!
Hvorfor er jeg så glad for at andre får date?
-Alle ble så glade. -Ja!
Vi har sett hvor mye Gensei har endret seg.
Han har bare hatt triste opplevelser så langt, så jeg er glad.
Ryota har skiftet gir.
Vi vet ikke om det er vennskap eller kjærlighet for ham,
men det er så fint at han går videre.
-Det er viktig. -Vidunderlig.
-Siden han sa hva han føler… -Han gjorde det han kunne.
…kunne han gå videre i kjærligheten.
Sånn er det.
-Og Kazuto, helt uventet… -Alan!
Alan tok et steg tilbake en stund.
-Kanskje det funket? -Kanskje.
Han sa: "Om du ikke er klar, venter jeg."
-Det kan ha funket. -Det er sant.
Jeg ønsker dem lykke til.
Jeg håper datene går bra.
Jeg vil se Dai og Shun krangle én gang til.
Bare litt.
-De gjør nok det. -Du har rett.
De gjør det.
Jeg koser meg allerede.
-Hvor er rommet vårt? -Hvor kan det være?
Gå inn, da.
Herregud!
-Så fett! -Utrolig!
Sinnssykt!
-Det er stilig. -Ja.
Visste du at jeg ville skrive ned navnet ditt i dag?
Ja.
-Var det vanskelig å bestemme deg? -Nei.
Aldri i verden.
Men sist sa du: "Greit!" Husker du det?
Jeg var for uttrykksfull da.
Jeg ble flau etterpå.
Men ikke denne gangen, sant?
Denne gangen.
-Var du sånn? -Ja.
Holdt du igjen?
-Ja. -Hvorfor det?
Selvsagt er det spennende for dem som kan dra på date.
Men for dem som ikke kan det er det pinlig.
Jeg roet meg ned.
Men jeg var så glad.
Til syvende og sist koste jeg meg og følte meg hjemme med deg.
Så bra.
Det er godt å høre.
For et sted.
Hvordan blir daten?
Fantastisk!
Hallo.
-Hallo. -Hallo.
-Takk for at vi fikk komme. -Hyggelig.
Glassblåsing!
Det er perfekt.
Perfekt for de to!
Rolig. Slapp av i skuldrene.
Vi åpner den.
Få se.
Så fint.
Nydelig.
Se i speilet.
-Jeg er så fornøyd. -Jeg også.
Jeg synes det er kjempefint.
KAMOGAWA BAUM BAKERI
Jeg drar ofte på kafédate.
-Jeg liker også kafeer. -Ja.
Jeg vil ha en avslappende, stilig middag hjemme.
Vi kan vanligvis ikke gjøre det.
Dette er en ideell date.
Hva vil du spise?
Gryte.
Perfekt for dette været.
Ja, det er litt kaldt i dag.
-Vi lagde et smykke og dro på kafé. -Ja.
-Så drar vi hjem. -For å lage middag.
Det er perfekt.
Dette stedet…
Jeg liker det.
-Ja. -Brisen er deilig.
Det blir kjempefint på kvelden.
Å, fantastisk.
Det er så fint.
-Det er det. -Det er stort.
Var du urolig?
Jeg?
I dag?
Frem til navnet mitt ble nevnt klarte jeg ikke å smile.
Siden vi ikke kunne dra på date før,
tror jeg denne gangen med deg blir enda mer spesiell.
Jeg gleder meg.
Hvordan har dine forhold vært?
De har vært teite.
-De fleste? -Ja.
Jeg datet ikke noen før jeg var 18 år.
Jeg hadde aldri hatt sex eller kysset.
Bortsett fra han siste fra New York,
så vil jeg slette minnene mine.
Bortsett fra ham var alle dårlige for meg.
De var bare kjekke.
Jeg skammer meg for fortiden min.
"Hvorfor falt jeg for ham?", liksom.
Jeg har aldri vært opphengt i noen.
Skjønner.
Den eneste gangen i livet
følelsene mine har blitt vekket
var med deg.
Og…
…det at jeg møtte en som deg,
hva enn som brakte oss sammen,
har vært lærerikt for meg.
Så…
Jeg er glad for det.
Ja.
Kjøttet er klart.
-Ser godt ut. -Det må jo være det.
-La oss spise det med bare salt. -Ja.
Nydelig!
Lekkert!
Hva var det?
Vent! Nei?
Det var så bra. Det er morsomt når du ikke forventer det.
I dag skal vi sove over sammen.
Jeg vil vite hva du føler akkurat nå.
Da jeg tenkte over det,
skjønte jeg at jeg er en
som observerer personen jeg er interessert i på avstand.
Som hvordan de er med andre mennesker.
Jeg skjønte at jeg liker å bli kjent med noen over tid.
Og så kom den overnattingsdaten
og ga oss tid alene sammen.
Det ble for mye for meg.
Det var derfor jeg følte det sånn etter at vi dro hjem.
Men denne gangen
er det annerledes enn sist.
Vi ble venner igjen…
Det er kanskje feil å si.
Men det lettet på trykket og lot meg være meg selv, som sagt.
Jeg klarte å gjøre det.
Takket være det
så har de siste få dagene vært veldig fine.
Vi har kost oss.
Ja, jeg var komfortabel med deg.
Grunnen til at jeg valgte deg
var fordi jeg stille og rolig vil bli bedre kjent med deg.
Den prosessen med å skrive ned navn og se om du får svar
gjør alle så nervøse,
men jeg…
For meg er det en mulighet til å se ulike sider av den jeg liker.
Jeg vet ikke, men jeg vil helst ikke
uroe meg så mye for det.
Når Kazuto prater med Alan,
så snakker han mer rett frem enn noen andre.
Det er sant.
Han er ikke for vennlig, og bare mer naturlig.
Han prøver ikke for hardt.
Alan innretter seg etter Kazutos tempo litt etter litt.
-Kan du hakke hvitløk? -Ja.
-Du er alltid så høflig med meg, Ryota. -Ja.
-Burde jeg ikke være det? -Nei.
-Da slutter jeg. -Ja, slutt.
Hvor stort skal de hakkes?
-Tynne skiver? -Tynne skiver.
Prøv en. Jeg tror det er godt.
Varmt.
Spiste du en hel bit?
-Kjempegodt. -Ikke rart det var varmt.
Skål.
-Skål. -Takk.
Det er bacon i.
Det gir suppa skikkelig god smak.
Det er kjempegodt.
Jeg har alltid hatt lyst til å dra på en sånn date.
Dette er min ideelle date.
Det er som om drømmen ble sann på én dag.
Hvorfor skrev du navnet mitt i dag?
Ja, men før også…
Jeg skrev navnet ditt den første daten.
Personen jeg ville dra på date med har alltid vært den samme.
Takk.
Men jeg trodde ikke jeg kunne det.
I dag.
Tok det tid å bestemme deg?
Nei.
Det tok ikke lang tid.
-Ikke det? -Nei.
Jeg visste hva jeg følte da jeg sto opp i morges.
Jeg nølte ikke.
Så det er sånn det føles å få dra på date.
Å få navnet vårt sagt.
Det gjorde meg veldig glad.
At vi begge ville dra og kunne gjøre det.
Det er en ny følelse.
Jeg trodde jeg kjente deg, men jeg gjorde ikke det.
-Har inntrykket ditt endret seg? -Det er det samme på en bra måte.
Jeg fikk sett flere av dine gode sider.
Vi har like vibber når vi prater.
Det gjør meg komfortabel.
-Det er sant. -Ja?
Jeg føler at vi er ganske like.
Jeg er glad jeg fikk sett flere av dine gode sider.
Du smigrer meg.
De to er perfekt for hverandre. Som et gift par.
De har likt stemmevolum.
Men stemmevolum er…
-Viktig. -Ja.
-God natt, Kazuto. -God natt.
-Vi ses hver dag nå. -Ja.
Jeg lurer på hva vi ville følt om vi ikke så hverandre en stund.
Ja, samme her.
Ville vi skrevet melding hele tiden?
Folk flest er ikke så gærne.
-Hele tiden? -Du vet aldri.
-Sender du mye meldinger? -Jeg gjorde det i de dårlige forholdene.
Hva med han siste?
Vi trengte ikke det.
Var dere sammen hver dag?
Hva likte du med ham?
Det beste var…
…da vi dro hjem til familien hans i Atlanta.
Det var en familiesammenkomst.
Jeg så en perfekt familie uten feil.
Jeg skjønner.
Det var hans far, hans mor,
søskenbarn og eldre søsken.
Og alle kom så godt overens.
-Fantastisk. -Ja.
Jeg ble sjokkert.
-"Fins det faktisk noe sånt?" -Ja.
Det ga meg lyst til å ha en sånn familiesammenkomst selv.
Er du…
…en som tror at mannlige par kan få barn,
oppdra dem og ha en lykkelig familie?
Tror du på det?
Ja, så lenge jeg har råd til det.
Økonomisk og mentalt.
-Hvordan det? -Det er bra.
Det er noe jeg tror veldig på.
Ingenting er bedre enn å dele det med en likesinnet partner.
Jeg begynner å bli trøtt.
Ok, vil du legge deg?
-Du vil bare ligge og slappe av litt? -Ja.
Jeg tror ikke jeg får sove.
I dag?
-Jeg holder dette og snakker med deg. -Ok.
Au!
Det så vondt ut.
Vær forsiktig.
Begge to har store tanker om hva en familie er.
Ja, Dai også.
De er enige.
De passer godt sammen.
Men i Japan er det fortsatt vanskelig for to menn å adoptere barn.
Jeg tror "familie" kan ta mange former.
Enig.
Vi har mange valg nå til dags.
Og folk godtar mer hvordan andre vil leve.
Men det sosiale systemet henger ikke med.
Om bare samfunnet vårt kunne ha hatt systemer på plass
som ville latt oss ta de valgene vi ønsker å ta.
Jeg håper virkelig på det.
Enig. Så kommer værmeldingen.
Vent litt.
Slutt å snakke som et nyhetsanker.
Men du vet…
Hva da?
Ingenting.
-Hva? -Ingenting.
Begynner du å bli trøtt?
Jeg sover der.
Du.
Bruk armen min som pute.
Hvorfor det?
Da kan vi være nærmere.
Du skulle tatt med puta di.
-Er dette kanskje ikke lurt? -Jo da.
Det er bra.
-Hva? -Det er veldig bra.
Shun.
Ventet du?
Du lot meg vente så lenge.
Endelig gjorde vi det.
-Du store min! -Oi, oi!
-Det var fint. -For et fantastisk kyss!
-Den oppbygningen! -Ja!
-Oppbygningen. -Utrolig bra!
Den kyssescenen blir historisk.
Helt sant.
Tekst: Ekaterina Pliassova