Усе гаразд?
Так.
Це справжній головний біль.
Це головний біль.
ІКУО
ІКУО (22) ПРАЦІВНИК РЕСТОРАНУ
Попрацюй зі мною.
Ікуо милий. У нього широка усмішка.
Я буду старанним.
Коли я озирнувся,
один із них не підняв руку.
Я мало не підняв кулак.
Ти говоритимеш із ним, коли повернешся?
Думаю, він прийде до мене, щоб поговорити.
Він упевнений у ваших стосунках.
Так.
Не в моєму стилі змушувати його почуватися невпевненим.
-Хочеш, щоб він був упевненим. -Точно, це відчуття…
Але ви ще не пара.
Не пара.
Тоді в цьому взагалі є потреба?
Ну,
якщо я відчую, що він ставиться до моїх почуттів надто легковажно
або почне поводитися як дитина,
я скажу: «Не сприймай це як належне».
Що мені робити?
Що зроблено, те зроблено.
-Ти хвилюєшся чи ні? -Хвилююся.
Чому ти не підняв руку?
Ну, я думав, що рішення вже прийнято…
-Ти відчув перевантаження? -Так.
-Ну, я можу це зрозуміти. -Мені не хотілося працювати в кав'ярні.
Ну, я гадаю…
це відбуватиметься і надалі — я знову буду в поганому настрої.
Навіть якщо одне питання розв'язано,
з'являтимуться інші і я знову буду в поганому настрої.
Я проблемний.
Гадаю, я проблемна людина.
Тож він це знає.
Йому потрібна увага.
БОЙФРЕНД
Найбільше мені подобається в Сюні те,
що він не намагається просто згладити ситуацію,
а також те, що він надто чесний і каже те, що думає.
Якоюсь мірою це робить його вартим довіри.
Як щодо того, що він не підняв руку?
Я не знаю, чому він цього не зробив,
але я хочу, щоб він пояснив мені це своїми словами.
-Принаймні він написав мені повідомлення. -Що він написав?
Ну…
Я був утомлений після тих дебатів і не хотів працювати.
Вибач, якщо образив твої почуття. Я хотів піти з тобою, просто не зміг».
Я б не пробачив йому, якщо це єдина причина.
Але через годину він надіслав мені фото жаб.
Коли він робить такі речі, я не можу не вважати його милим.
-Він знайшов їх. -Мило.
Мені теж треба дещо обдумати.
Було б краще, якби він просто сказав: «Вибач, я не бачу в тобі партнера».
Ти про Кадзуто?
Я хочу, щоб він це сказав.
-Чому б тобі не змусити його це сказати? -Може, так і зроблю.
Запитаю, що він думає про мене. Тоді я зможу це відпустити.
Що ти робитимеш потім?
Я обміркую все.
-Сфотографуєшся? -Так.
-Готовий? -Так.
Поїхали.
Як тобі?
Божевілля!
Покажи!
Прошу.
Дуже мило!
Неймовірно.
-Я подумаю про це. -Про що?
Про інші способи робити милі фото.
О так. Я теж обдумаю різні ідеї.
-Можемо зробити це разом. -Так.
-Їм весело. -Вони хороші друзі.
-Ми вдома. -Ми повернулися.
О, з поверненням!
Ми повернулися.
Як пройшов день?
-Було весело. -Так, весело.
-Ви такі милі. -Дякуємо.
Тож…
Агов, Даю.
Можеш підійти на перший поверх.
-Зараз? -Так.
Звісно.
-Прийшов. -Дякую, я ціную це.
-Ти засмутився через сьогоднішній день? -Ні.
Але я був шокований.
Це може прозвучати як виправдання, але можна я все поясню?
Звісно.
Перед оголошенням зміни
дещо трапилося, так?
Навколо була суєта…
я був ментально виснажений.
Я пояснив тобі причину в повідомленні, але…
Ти написав, що хотів попрацювати зі мною, але не зміг.
Через твій вибір слів здається, що ти мене відштовхуєш.
Ти міг би знайти кращий спосіб вирішити це.
Ось що я відчуваю.
Хочеш ще щось сказати?
Ні.
-Знову. -Це погано.
Ну ж бо, Сюне.
-Не завжди все йде так, як ти хочеш. -Саме так.
Саме так.
Дай усе правильно сказав укінці.
Він засмучений.
Як ти?
Щось трапилось?
Схоже, ти сумний.
ТАЕХЕОН (34) З КОРЕЇ, ДИЗАЙНЕР
Я поговорив із ним.
Стало ще гірше.
Справді?
Тому що…
я не вибачився.
Не думаю, що в мене є…
причина вибачатися.
Ну, я образив його почуття.
Мені погано через це.
Але я не зобов'язаний зголошуватися.
Це правда.
Так.
Я заплутався.
Ти правий. Тобі вирішувати, чи підіймати руку.
Ми ще офіційно не зустрічаємось.
Він мені подобається, але я не закоханий по вуха.
Навіть якби був, ти не зобов'язаний підіймати руку.
Але знаєш,
ти сказав, що тобі було погано, так?
Так.
У такому разі…
ти справді маєш вибір, але ти знав, що ображаєш його почуття.
Тоді питання справедливості можна залишити на потім.
Це не те, на чому треба зосереджуватися зараз…
«Я засмутив тебе.
Вибач».
Так.
-Таехеон! -Чудова порада, Таехеоне.
Це дуже добра й правильна порада.
Ти можеш запропонувати попрацювати наступного разу.
Ти маєш рацію.
Дякую.
Він запитає: «Знову?» Гадаєш, це нормально?
Це на твоєму діалекті?
Так, це означає: «Доїдай».
Агов, Даю, щодо того, що трапилось…
-Вибачте, що перебиваю. -Жодних проблем.
Знаєш…
Я дещо не зміг тобі сказати.
Ну…
Сьогодні…
не піднявши руку…
я шокував тебе й засмутив.
Вибач.
Дякую.
Я хотів це почути.
Дякую.
Так.
Ти прийшов заради цього.
Я радий.
Дякую.
Вечеря готова. Усі вже в їдальні?
Так?
Дякую, Сюне.
Ми зараз прийдемо в їдальню.
Зрозумів.
Так.
Ось що треба було зробити!
Сюн намагається потроху змінюватися крок за кроком.
-Молодець. -Він вибачився.
Він не міг зробити цього раніше.
Але Таехеон…
-Мене вразила його порада. -Вона чудова!
Не образивши почуттів Сюна,
він відкрив йому очі й спонукав до дії.
Повторюючи такий досвід, вони можуть навчитися дякувати й вибачатися.
Про дещо можна дізнатися лише в спорі.
Наприклад, про те, що не подобається іншому.
А вираз обличчя Дая, коли Сюн вибачився.
Він був чудовим.
Це вираз, який акторові було б важко відтворити.
-Неможливо. -Так?
-Будьмо. -Будьмо.
Будьмо.
Агов, можна дещо запитати?
Ми ж усі геї, так?
Дехто може бути бісексуалом.
Ви розповідаєте батькам про свої стосунки?
-Я можу все їм розповісти. -Правда?
Як вони реагували?
Думаю, у мами було більше материнських турбот, ніж я очікував.
У решти так само? Ваші батьки знають?
Так, знають.
Я розповів їм, коли дізнався, що буду в шоу.
Справді?
Це чудово.
Я не хотів, щоб вони почули про це від когось іншого.
Мама нормально сприйняла це?
Вона сказала, якщо я знайду когось, привести його.
Відтепер.
Правду кажучи, я намагався сказати батькам перед шоу,
але ще не мав нагоди.
Ну, насправді
мої батьки розлучилися, коли мені було десять.
Мене виховувала бабуся.
Потім я навчався в школі-інтернаті в Кореї, а після цього за кордоном.
Моїм батькам здається, що мені досі десять.
О, зрозуміло.
Ми були окремо так довго,
що і мені, і їм незручно,
оскільки ми погано знаємо одне одного,
Мені треба обережно вибирати слова.
Тому мені цікаво знати,
як ви всі зізналися батькам.
Що змусило вас зізнатись?
Якою була реакція?
Мені хотілося б знати.
Я розповів батькам під час останнього свята Обон.
Що тебе змусило?
У мене була дилема щодо колишнього, і я хотів почути їхню пораду.
Тож я зробив це не для того, щоб зізнатись,
а щоб отримати пораду.
Я не думав, що моє зізнання буде проблемою,
але вони засмутилися більше, ніж я очікував.
Я думав, що вони поставляться до цього нормально,
але вони засмутилися більше, ніж я очікував.
Мене це засмутило.
Будь то Корея чи Японія,
я не думаю, що країна чи культура мають таке велике значення.
Ти сказав, що мама засмутилася, так?
Так.
Моя мама, імовірно, відреагує так само.
Принаймні це те, чого я очікую.
Я боюся зізнатися.
Це лякає.
Я трохи хвилююсь, але я подумав, що ваш досвід
може підштовхнути мене.
Ось чому я запитав.
Навіть якщо твої батьки не приймуть твою сексуальність,
той факт, що ти тут, має значення та цінність.
Це не повинно впливати на твоє існування.
Я відчув це, слухаючи тебе.
Я погоджуюсь із Даєм.
Діти багато чому навчаються в батьків,
але й батьки багато чому навчаються в дітей.
Якщо ти вибереш власне щастя,
це означатиме абсолютно новий досвід для твоїх батьків,
і вони можуть бути здивовані, бо так мало знають про тебе.
Але навіть якщо їхня реакція буде не така, як ти очікуєш,
я вірю, що твій вибір цінний для них.
Дякую, що розповіли про себе й вислухали мене.
Ми теж дякуємо.
Ви не зобов'язані зізнаватися.
Ви можете не робити цього, якщо не хочете. Робіть те, що вважаєте за потрібне.
Якщо говорити про мене, мама померла, так і не дізнавшись.
Я зізнався батьку після цього.
Але батько, який, на мою думку, був досить консервативним,
легко це прийняв.
Наша сексуальність — це не завжди про секс, а про нашу ідентичність.
Звісно.
Ти розповідаєш людині про те, хто ти,
і якщо тебе приймають,
це може додавати впевненості.
Кадзуто сказав, що мама засмутилася, але ми не знаємо чому.
Її засмутив той факт, що він гей?
Чи думка, що її син-гей
змушений бути в суспільстві, де йому буде важче жити.
Саме так.
Ти не дізнаєшся, доки не поговориш про це.
Вона могла засмутитися не через те, що її син — гей.
-Це не неприйняття. -Так, імовірно.
Поки вони йтимуть шляхом, який робить їх щасливими,
гадаю, батьки теж будуть щасливими.
Сподіваюсь.
Є одна людина, яку я хочу краще пізнати.
-Мені просто потрібно трохи побути з ним. -Чудово.
-Наодинці? -Звісно, чому б ні?
Звісно, ти можеш.
Тоді переверни табличку.
-Перевернути? -Хороша ідея!
-Використаймо таблички з іменами. -Ікуо погодився.
Дай нам знак, Ікуо.
Гаразд.
КАДЗУТО
Ходімо.
Хай щастить.
До зустрічі.
Я теж хочу поговорити з Кадзуто пізніше.
-Поговорімо. -Добре.
Мене дещо цікавить.
-Рьота теж зробив крок. -О, це чудово.
Ти досі дуже цікавиш мене.
Навіть зараз.
Коли ти сказав, що не знаєш мене,
я думав, що ти хочеш познайомитися поближче.
Це мої егоїстичні очікування. Я ще не планую здаватися.
Що ти думаєш про мене зараз?
Ось що я хочу дізнатися.
Ікуо, який знаходиться поруч з іншими,
й Ікуо, який був зі мною в кав'ярні, —
це дві різні людини.
Ікуо, з яким я був наодинці, — це людина, яку я б хотів пізнати,
але це не стосується людини, якою ти є поруч з іншими.
Людина, яка не може жити без мене…
Ось хто мені потрібен,
такі люди мене приваблюють.
Я відчуваю, що для тебе це необов'язково маю бути я.
Він відчув, що має бути відвертим із ним.
Так, оскільки Ікуо вимагав відповіді.
Точно.
Ти змерз? Усе гаразд?
-Так. -Ходімо.
Відчуваю, що останнім часом ми мало спілкувалися з тобою.
Тож, коли Ікуо покликав тебе, я теж захотів поговорити з тобою.
Так.
Того дня…
ти казав, що маєш почуття до мене.
Після цього
я багато думав про те, хто ти для мене.
Твоє «подобається» і моє «подобається»
можуть відрізнятися.
Із самого початку
було легко спілкуватися з тобою, мабуть, через те, що ми однолітки.
Мені комфортно з тобою.
Тож…
це не романтичні почуття,
а
дружні.
Я не хочу зруйнувати цього.
У мене виникла ця дивна думка,
мабуть, тому я відштовхував тебе.
Гадаю, я трохи боявся.
Боявся зруйнувати зв'язок, який я уявив собі.
Гадаю, це добре, що ти відверто розповів про свої почуття.
Я так гадаю.
Коли ти із Сюном,
мені подобається, як ви дурієте один з одним.
Так, ти багато смієшся.
Мені подобається,
коли ти смієшся, бо ми дражнимо один одного.
Я такий: «О, Кадзуто сміється».
Це справді
дуже важливо для мене.
Я люблю, коли ти смієшся,
тож навіть за відсутності романтики я чекав на твою усмішку.
Але я не бачив її останнім часом
і сумував за нею.
Тож, так…
Мені було сумно, бо Кадзуто мало всміхається.
Тож…
Тепер, коли ми знаємо про почуття один одного,
я думаю, що… ми можемо насолоджуватися часом, проведеним разом.
Так.
Насолоджуймося.
Так.
Дякую.
Так.
О, звісно, це був шок.
-Він робив усе, що міг. -Він його любив.
-У Рьоти сильні почуття до Кадзуто. -Він відданий йому.
ЗЕЛЕНА КІМНАТА
-Дзвінок. «Вам повідомлення». -Так.
«Кав'ярня сьогодні буде закрита».
Закрита.
«У вас буде останнє приватне побачення».
-Останнє? -Останнє.
Це останнє побачення.
Останнє приватне побачення.
«Напишіть ім'я людини, з якою хочете піти.
Ви можете піти, лише якщо ваші почуття взаємні».
Дай і Сюн підуть на побачення.
Я хочу знати, що відчуває Кадзуто.
Щоразу йшла лише одна пара.
КАДЗУТО (27)
РЬОТА (28)
ІКУО (22)
АЛАН (29)
ТАЕХЕОН (34)
СЮН (23)
ДАЙ (23)
ГЕНСЕЙ (34)
«Зараз ми оголосимо пари, які підуть на побачення».
Перша пара…
Сюн.
Дай.
ПЕРША ПАРА СЮН І ДАЙ
Я відчуваю полегшення.
Друга пара…
Друга пара?
Це те, що я думаю?
Кадзуто.
Алан.
ДРУГА ПАРА КАДЗУТО Й АЛАН
Я щасливий.
Третя пара…
-Що? -Що?
Третя пара.
-Що? -Не може бути.
-Хто? -Хто, чорт забирай?
Рьота.
Він такий щасливий.
Він щасливий.
Генсей.
-Справді? -Добре!
ТРЕТЯ ПАРА РЬОТА Й ГЕНСЕЙ
Розважмося.
Я зашарівся.
-Чудово. -Ми теж щасливі.
-Схоже, вони щасливі. -Я радію.
-Так! -Що? Це чудово.
У нас уперше три пари!
Я дорослий. Чому я радію чийомусь побаченню?
-Я щасливий. -Ми щасливі!
Ми бачили, як Генсей змінився.
Досі в нього був лише сумний досвід зі стосунками,
тож я радий.
Рьота змінив курс.
Ми не знаємо, це дружба чи кохання,
але хіба не чудово, що він рухається вперед?
-Це важливо. -Це чудово.
Це тому, що він висловив свої почуття…
Він зробив усе, що міг.
…щоб мати змогу рухатися вперед.
Ось що це означає.
-І Кадзуто неочікувано… -Алан!
Алан на якийсь час відступив, так?
-Може, це спрацювало? -Може.
Його позиція була: «Якщо ти не готовий, я зачекаю».
Це могло спрацювати.
Це правда.
-Я рада й бажаю їм успіху. -Сподіваюся, побачення пройдуть добре.
Але я хочу побачити, як Дай із Сюном знову сваряться.
Трішки.
-Не хвилюйся. Так і буде. -Маєш рацію.
Так і буде.
ГЛЕМПІНГ «ТІБА ФУТТСУ»
Мені вже весело.
Де наш номер?
Де він?
Заходь.
Боже мій!
Круто!
Неймовірно!
Божевілля!
Як стильно.
Так.
Ти знав, що я напишу твоє ім'я сьогодні?
Так.
-Важко було прийняти рішення? -Звісно, ні.
Ні.
Але минулого разу я сказав: «Так». Пам'ятаєш?
Я був надто експресивний тоді.
Потім мені було соромно.
Але не цього разу, так?
Цього разу.
Ти був таким?
Так.
Ти стримувався?
-Так. -Чому?
Усі, хто підуть на побачення, відчувають захоплення.
А тим, хто не зможе піти,
буде незручно.
Я заспокоїв себе.
-Але я був такий щасливий. -Зрештою мені весело й комфортно з тобою.
Я радий.
Я такий радий чути це.
Що це за місце?
Яким буде їхнє побачення?
Неймовірно!
Привіт.
-Привіт. -Привіт.
-Дякуємо, що прийняли нас. -Раді знайомству.
Скляні вироби!
Це ідеально.
Це ідеально для цих двох!
Повільно. Розслабте плечі.
Відкриймо це.
Покажіть.
Симпатично.
Гарно.
Подивіться в дзеркало.
-Я такий радий. -Я теж.
Гадаю, це мило.
ПЕКАРНЯ «КАМОГАВА БАУМ»
Я часто ходжу в кафе на побачення.
-Я теж люблю кафе. -Так.
Я хочу стильну вечерю, під час якої можна розслабитись.
-Зазвичай ми не можемо це влаштувати. -Це ідеальне побачення.
Що б ти хотів?
Рагу.
-Звучить добре. Ідеально для цієї погоди. -Так, сьогодні холодно.
-Ми зробили кулони й пішли в кафе. -Так, кафе.
-І повертаємося додому на вечерю. -Готувати вечерю.
Ідеально.
Це місце…
Мені подобається тут.
-Так. -Приємний бриз.
Уночі точно буде чудово.
О, неймовірно.
Так гарно.
-Ага. -Просторо.
Ти хвилювався?
Я?
Сьогодні?
Поки не сказали моє ім'я,
я не міг усміхатися.
Оскільки ми не ходили минулого разу,
думаю, цей раз буде ще особливішим.
Я такий радий.
Якими були твої стосунки?
Жалюгідними.
-Більшість із них? -Так.
По-перше, я ні з ким не зустрічався до 18 років.
У мене ніколи не було сексу й поцілунків.
Єдиний виняток — останній партнер із Нью-Йорка.
Я хочу позбутися цих спогадів.
Усі стосунки, крім цих, були токсичними.
Мої партнери були просто привабливими. Мені соромно за своє минуле.
Я запитую: «Чому я закохався в цього хлопця?»
Я ніколи в житті не зациклювався на комусь.
Зрозуміло.
Єдиний раз у житті
я відчув, що все перевернулось, коли зустрів тебе.
І… той факт, що я зустрів таку людину, як ти,
що б не звело нас,
багато чому мене навчив.
Тож…
Я дуже задоволений.
Так.
Стейк готовий.
-Має бути смачно. -Інакше бути не може.
-Можемо з'їсти його лише із сіллю. -Так.
Смакота!
Смачно!
Що це було?
Чекайте! Не може бути!
Це чудово й смішно, коли ти цього не очікуєш.
Сьогодні ми залишимося разом на ніч.
Я знаю, що ти відчуваєш.
Обдумавши все, я усвідомив, що я така людина,
яка спостерігає за об'єктом симпатії здалеку,
дивиться, який він з іншими.
Я усвідомив, що хочу пізнавати людину повільно.
Потім раптово ми пішли на побачення…
де провели наодинці багато часу.
Це було трохи занадто для мене.
Гадаю, саме тому я почувався так, коли ми повернулись.
Але зараз
побачення відрізняється від попереднього. Ми знову стали просто друзями…
якщо так правильно сказати.
Це дало мені змогу заспокоїтись і бути собою, як я вже казав.
Я зміг це зробити.
Завдяки цьому
я насолоджувався останні кілька днів.
-Нам було весело, так? -Так, мені було комфортно з тобою.
Я написав твоє ім'я сьогодні, бо хочу повільно тебе пізнавати.
Процес написання імен і створення пар
чомусь усіх збуджує,
але для мене, ну…
це можливість побачити мій об'єкт симпатії з різних сторін.
Не знаю, але я б радше…
уникнув надмірних хвилювань, розумієш?
Коли Кадзуто говорить з Аланом,
він говорить більш по суті, ніж будь-хто інший.
Маєш рацію.
Він не занадто дружній
і просто природніший.
Він не старається надміру.
Алан пристосовується до темпу Кадзуто крок за кроком.
Поріж часник, будь ласка.
Гаразд.
Ти завжди такий формальний зі мною.
Так.
-Не треба таким бути? -Ні.
-Тоді я припиню. -Так, припини.
Якими мають бути шматочки?
Тоненькі?
Тоненькі.
Скуштуй, я думаю, це смачно.
Пече.
Ти з'їв цілий шматок?
-Це смачно. -Не дивно, що пече.
Будьмо.
-Будьмо. -Дякую.
Тут є бекон.
Думаю, він додав супу чудового смаку.
Ммм, смачно.
Я завжди мріяв про таке побачення.
Це ідеальне побачення для мене.
Наче всі мрії здійснилися за один день.
Чому ти написав моє ім'я сьогодні?
Ну, раніше я теж…
Я написав твоє ім'я для першого побачення.
Я завжди хотів піти на побачення з однією людиною.
Дякую.
Але я не думав, що зможу.
Сьогодні.
Ти довго вирішував, кого написати?
Ні.
Недовго.
-Недовго? -Саме так.
Я розібрався зі своїми почуттями, коли прокинувся вранці.
Тож я не вагався.
Ось як ти почуваєшся, коли йдеш на побачення.
Коли наші імена називають.
Я був просто щасливий.
Бо ми обидва хотіли піти й змогли зробити це.
Це нове відчуття.
Я думав, що знаю тебе, але це не так.
-Враження про мене змінилось? -Воно таке саме в хорошому значенні.
Я побачив більше твоїх хороших якостей.
У нас однаковий вайб, коли ми спілкуємось.
Мені так комфортно.
-Це правда. -Так?
Здається, ми багато в чому схожі.
Я радий, що зміг побачити більше твоїх хороших сторін.
Мені це лестить.
Ці двоє — ідеальна пара. Вони наче подружжя.
Гучність їхніх голосів однакова.
Але гучність голосу…
-Важлива. -Так.
-Добраніч, Кадзуто. -Добраніч.
Зараз ми бачимося щодня.
Так.
Цікаво, як би ми почувалися, якби не бачилися якийсь час.
Мені теж.
Ми б щохвилини переписувались?
Більшість людей не такі божевільні.
-Щохвилини? -Ніколи не знаєш.
Ти пишеш багато повідомлень?
Я робив це під час тих токсичних стосунків.
Як щодо останніх?
У нас не було потреби в цьому.
Ви були разом щодня?
Що тобі подобалося в ньому?
Найбільше…
коли ми поїхали до його родини в Атланту.
Там зібралася вся родина.
Вона була ідеальна й бездоганна.
Розумію.
Там були батько, мати,
двоюрідні й рідні брати й сестри.
Усі дуже добре ладнали.
-Це чудово. -Так.
Я був шокований.
-Ти здивувався, що така сім'я існує. -Так.
Мені теж захотілося так збиратися сім'єю.
Ти…
з тих, хто вірить, що пара чоловіків може мати дітей,
виховувати їх і створити щасливу сім'ю?
Ти віриш у це?
Так, якщо я можу собі це дозволити.
Фінансово й психологічно.
-А що? -Це добре.
Це те, у що я твердо вірю.
Немає нічого кращого, ніж робити це з партнером-однодумцем.
Я хочу спати.
Ляжеш у ліжко?
-Просто хочеш трохи полежати, так? -Так.
Не думаю, що зможу заснути.
Сьогодні?
Я візьму це й буду поруч із тобою.
Гаразд.
Ой!
Мабуть, це боляче.
Обережно.
Вони обидва серйозно ставляться до сім'ї.
Так, Дай теж.
Вони поділяють цю думку.
Вони гарна пара.
Але в Японії
гей-парі досі важко всиновити дитину.
Думаю, «сім'я» може мати різні форми.
Погоджуюсь.
Сьогодні в нас багато варіантів. Люди приймають те, як хочуть жити інші.
Але соціальна система відстає.
Якби в нашому суспільстві були системи,
які б давали нам змогу робити бажаний вибір.
Я дуже сподіваюся на це.
Погоджуюсь. Далі прогноз погоди.
Зачекайте.
Годі говорити як ведучий новин.
Але знаєш…
Що?
Нічого.
-Що? -Нічого.
Ти збираєшся спати?
Я спатиму там.
Агов.
Лягай на мою руку, як на подушку.
Навіщо?
Так ми зможемо бути ближче.
Треба було взяти свою подушку.
-Це погана ідея? -Ні.
Хороша.
-Що? -Дуже хороша.
Сюне.
-Ти чекав цього? -Ти змусив мене чекати надто довго.
Нарешті ми це зробили.
-Боже мій. -О боже.
-Це було чудово. -Це фантастичний поцілунок.
-Підготовка до поцілунку. -Так!
-Підготовка. -Дуже хороша.
Ця сцена з поцілунком увійде в історію.
Це правда.
Переклад субтитрів: Олександр Передерій