"Jag skulle inte låta dig vara ängslig, utan värdesätta dig högst.
Kan du se mig som en romantisk partner?"
När du först kom hit blev jag nästan förälskad i dig.
Du har ett skimmer, men även en manlig sida.
Och du sköter hushållssysslor.
Jag tänkte: "Wow, han är toppen."
Du vann verkligen över mig.
Men å andra sidan
känner jag mig också väldigt bekväm när jag är med nån som Shun.
Och…
Det var länge sen jag kunde njuta av bekväm tystnad med nån.
Och det är med Shun.
Det är inget fel på dig utan att Shun betyder för mycket för mig.
I nuläget är jag inte i en situation
där jag kan se mig själv med nån annan än Shun.
Tack för allt i dag.
Dais kärlek är orubblig.
-Han är säker på sina känslor. -Tvärsäker.
Men Ikuo också…
-Vilken glad min. -Ja, han såg lättad ut.
Han ville kanske bli avvisad tydligt.
-För att kunna gå vidare. -Sant.
-Folk har verkligen sin egen takt. -Alla är olika.
Det är sällan man hittar nån som passar perfekt.
-Det är ett mirakel. -Ja.
"God morgon.
Ni har tre dagar kvar tillsammans i Gröna Rummet."
Tre dagar…
"Dagens skift
tas av Kazuto.
Kazuto, välj en person som du vill jobba med."
En person?
Okej.
Tiden är knapp.
Vi vet inte riktigt hur han känner efter dejten med Alan.
Hur känner Kazuto egentligen?
-Han valde Alan. -Alan.
-Då kör vi. -Låt oss.
Okej!
Det blir kul.
Ja, det blir det.
Där är de.
Okej.
-Kör du? -Okej.
-Det här är till dig och Alan. -Va?
-Jag har lagat lunch åt er. -Seriöst?
-Tack! -Verkligen!
Lycka till.
Tack.
Då åker vi.
Tack, Ryota.
-Vi ses. -Tack!
-Vi ses! -Ses.
-Ryota lagade lunch åt dem. -Det var hjärtskärande.
-En hjärtslitande historia. -I regnet också!
Det minsta han kunde göra för sin älskade var smörgåsar.
Han vill fortfarande visa sin kärlek. Det är så hemskt.
Jag vill att Ryota ska finna lyckan.
Kazuto.
Snyggt.
-Ska jag titta bort? -Nej, titta in i kameran och se söt ut.
Förlåt.
Vad gulligt att han gjorde det.
Var gör du?
Jag råkade fota nåt helt annat.
Hej.
-En droppkaffe och en latte. -Droppkaffe och latte? Tack.
Här kommer den varma latten.
-Tack. -Här.
Ditt droppkaffe. Ursäkta att det dröjde.
-Tack så mycket. -Tack.
Jag är hungrig.
-Jag ser fram emot Ryotas lunch. -Jag med.
Utsökt.
Tack, Ryota.
Han är så snäll.
Han har velat prata med dig några gånger, bara ni två, eller hur?
Vi gjorde lattekonst tillsammans igår.
Jag hörde era röster igår.
-Gjorde du? -Ja, du skrattade.
-Hade ni kul? -Ja.
Det var komplicerat.
-Komplicerat? -Vad?
Lattekonsten eller känslorna?
-Vilket? -Vad var komplicerat?
Troligen både och.
-Dags att stänga? -Låt oss.
Jag har en sak jag vill berätta.
Det är en sak jag måste få sagt.
Jag har vuxit som person på så många sätt tack vare att jag träffade dig.
Jag är verkligen…
Att sätta ord på mina tankar
är inte något jag har gjort förut.
Det är mycket svårt för mig.
När jag ser dig, med dina egna tankar och åsikter,
uttrycka dig själv med ord till andra…
Jag har så ofta velat vara som dig.
Jag är glad att vi träffades.
Jag är så tacksam.
Vi har tre dagar kvar om man räknar ikväll
och när jag tänker på att det här ska ta slut
så kan jag inte låta bli att undra vad som väntar efter det.
Jag har funderat på det.
Jag tycker att du sticker ut jämfört med de andra.
Åtminstone enligt mig.
Men jag kan fortfarande inte ge något tydligt svar
gällande hur jag känner för dig.
Jag har funderat på mina känslor och jag är fortfarande inte säker.
När jag fallit för nån brukar jag alltid vilja vara med dem.
Men det har alltid tagit lång tid för mig att känna så.
Så att försöka fatta ett beslut under min tid i Gröna Rummet
är svårt för mig…
Jag ville åtminstone berätta hur tacksam jag är att ha träffat dig
medan vi fortfarande är här.
Tack.
-Tack själv. -Tack för att du berättade hur du känner.
GRÖNA RUMMET
Här.
Så här?
Okej.
Alans situation har blivit lite komplicerat.
Han brukar inte visa sig ängslig, men där såg han orolig ut.
Det är första gången jag sett den minen.
Och när det kommer från Kazuto kan det låta som ett farväl.
Han behövde inte säga nåt
utan kunde ha låtit relationen utvecklas långsamt.
I stället sa han att han vuxit av deras möte.
"Tack för allt." Det var så det lät.
Han övernattade med Alan två gånger
men blev aldrig fysiskt intim.
Kanske betyder det att han aldrig skulle bli det.
-Du har rätt. -Så kan det vara.
Två dagar kvar.
Åh nej.
-Den plingade. -Där kom det.
-Läs du, Ikuo. -Ja.
Jag läser upp det.
"Kaffebilen stänger idag."
Vi lägger ner.
"Sista skiftet ska meddelas.
Shun tar dagens skift."
"Shun, välj en person du vill arbeta med."
En person?
-Vill du jobba med mig? -Gärna.
-Det blev Dai. -Som väntat.
Vilken härlig min han har när han är glad.
Dai är så uttrycksfull. Charmerande.
Bli inte osams nu.
Eller hur?
-Klart att de säger så. -Alla vet hur de är.
Tiden flyger.
idag är sista dagen.
Då så.
Sista skiftet.
Har vistelsen här förändrat dig på nåt sätt?
Jag tror att min syn på värderingar
har blivit mer flexibel.
-Jaså? -Jag dömde folk på förhand förr.
På utseendet.
"Hen är säkert så. Jag vill inte ha med hen att göra."
Precis.
På grund av den ovanan, när jag träffade folk…
Du stängde dörrar till möjligheter.
-Det är en stor förbättring hos Shun. -Det är toppen.
Det är viktigt att interagera med olika människor.
Han kanske har kunnat komma nära personer han inte kunnat komma nära förr.
På så vis är det ett stort framsteg.
-Sista dagen. Visst är det galet? -Ja. Jag ville stanna två månader till.
Överraskning!
Vänta lite.
Fan vad kul!
-De är så bra vänner! -Ungdomens vår!
-Sannerligen! -Så härligt att se!
Fantastiskt!
Jag vill överraska dem.
Vi gör lunch och…
Vi tar med egna förkläden.
Bra idé!
Då så.
Vill ni ha lite kaffe?
Får det vara lite kaffe?
Vad rörande.
-Ungdom, vänskap och kärlek. -Så fantastiskt!
Va? Surfplattan plingade.
"Ni ska nu gå på er sista middag ihop som rumskamrater."
Middag?
-Kan det vara… -Fantastiskt.
"Klä upp er i Gröna Rummet."
Jag är så peppad!
-Gud. -Jag är så pepp.
-"Klä upp er"? -Jag vet inte.
-Spännande! -Jag har gåshud.
Gåshud!
-De ska klä upp sig. -Vad kul!
-Härligt! -Ska de på fin restaurang?
Jag är så himla peppad!
-Snyggt! -Vad stiliga de är!
Vad häftigt!
-Alla ser stiliga ut. -Underbart. Alla har sin egen stil.
Mycket snyggt.
Jag är så upprymd!
Wow! Galet!
Fräckt!
-Skål. -Skål.
Fantastiskt.
Låt oss skåla. För vår sista måltid.
Ofattbart.
Tack, hörni!
-Tack. -Skål.
Skål.
Gud, det luktar så gott!
Så gott.
-Jag älskar det. -Herregud!
-Visst är det gott? -Jättegott.
Jag är glad att vi fick den här tiden ihop i stället för en dejt.
Jag är glad att vi alla är samlade.
Då vi har bott ihop har vi många interna skämt.
Ingen utomstående skulle förstå.
-De har blivit våra skämt. -Sant.
De lär få mig att skratta för mig själv, efter vår återintegrering.
Sa du "återintegrering"?
Vi är ju i vår egen värld.
-Nu är vi det, antar jag. -Eller hur?
Det är som vår återintegrering.
Jag vet att våra minnen tillsammans kommer att ge mig tröst i framtiden.
Vardagliga saker som att diska, äta ihop, hålla på med våra hudvårdsrutiner,
hänga upp tvätten
och att laga middag och äta.
Ni var allihopa där.
Så jag kommer att göra samma saker men ni kommer inte att vara där.
Jag vet att minnena jag delar med er
kommer att hjälpa mig hålla modet uppe.
Jag är glad att jag valde att komma hit.
Varje gång nån lämnade programmet eller nån ny anslöt,
att få se era miner och reaktioner…
Vi kände inte varandra i början
men jag kände hur vårt band växte sig starkare.
Den här upplevelsen har varit oersättlig.
Jag glömmer den aldrig.
SISTA DAGEN DE BOR IHOP
-Varje föremål i huset känns värdefullt. -Eller hur!
Det var som ett sommarlov för vuxna.
Alla kommer från liknande men olika bakgrunder.
Och de är olika gamla. Såna grupper ser man inte ofta.
-Det gillade jag. -Jag håller med.
De fick anförtro sig åt varandra.
-De är BFF:er. -Absolut!
-Så det är vad "BFF" betyder. -Precis.
-Det är det. -Jag förstår.
Och nu är det sista dagen. Varje medlem ska få sina "svar".
Hur slutar det?
Jag vill inte att det ska ta slut.
-Jag vill se mer. -Jag kommer att sakna dem.
-Känns det verkligt för er? -Nej.
Det känns overkligt.
Det var min ungdoms vår.
Vi lärde oss mycket.
Bara att nån kom nedför trappan på morgonen gjorde mig så glad.
Fattar ni?
Jag trodde att jag gillade att vara själv.
Men jag känner mig så ensam när jag föreställer mig livet efter detta.
Jag vill bara tacka er alla.
Det har varit kul att bo med er.
-Tack så mycket. -Tack.
Då ska jag lämna huset…
…först.
Seriöst?
Jag vill berätta en sak för er.
Tyvärr fick jag inte uppleva nån romantik här
men vad som är viktigare är att jag lärde mig nåt värdefullt.
Jag har lärt mig massor av er.
Ärligt talat…
Innan jag gick med här kunde jag inte
berätta för mina föräldrar att jag föredrar män.
Jag deltog för att berätta för dem
men jag var fortfarande osäker till halvvägs genom vistelsen.
Jag kunde kanske slippa berätta för dem om de inte fick reda på programmet.
Jag fastnade ofta i den tanken.
Men efter att ha anförtrott mig åt er och efter vårt samtal
känns det som att jag har mitt svar.
Eftersom jag nu har åtta vänner
åker jag hem till min familj och berättar för dem stolt.
Jag vågar inte titta på er nu för då skulle jag börja gråta.
Men tack så mycket.
-Tack. -Tack så mycket.
Jag skulle vilja…
…leva starkare än jag nånsin gjort förut.
Låt oss göra vårt bästa.
Tack, Taeheon.
Jag har haft så kul med dig.
Tack.
Dina föräldrar kommer förstå när de ser det här.
Tack, Taeheon.
Tack.
Du har alltid mitt stöd.
Tack, Ikuo. Jag vet att du hade det tufft.
Jag håller tummarna för dig.
-Tack så mycket. -Tack, Ryota.
Jag kan inte…
Tack, Shun.
Kom ihåg att vara artig när du ber om hjälp.
Skål för Gröna Rummet-grabbarna. Tack så mycket.
-Tack så mycket. -Tack.
Ta hand om er.
-Vi ses. -Tack så mycket.
De är lite annorlunda än de personer jag vanligtvis kallar vänner.
Med dem kan säga precis hur jag känner, utan filter.
Jag har hittat vänner jag kan vara riktigt uppriktig mot.
Jag har lärt mig mycket av dem allihopa
och nu känner jag mig väldigt beslutsam.
Jag hoppas vi ses igen snart.
Tack, Taeheon.
Vuxna brukar inte gråta så mycket inför andra.
Verkligen inte.
Vi kommer att sakna dem.
-Jag klarar inte fler avsked. -Nej.
Jag vill inte se fler.
Dags för mig att ge mig av.
Jag anslöt till er senare.
Så jag kan ha försökt spela cool och ansträngt mig för mycket.
Men gradvis kunde jag öppna upp för att ni andra gjorde det.
Jag bad er om hjälp och ni hjälpte mig med mina svagheter.
Min tid här har fått mig att fundera på många saker.
Det enda jag verkligen ville ge ett försök här
var romantik.
Att uttrycka mina känslor.
Jag gjorde allt jag kunde för romantiken
och det tror jag stärker mitt självförtroende i framtiden.
Även efter att jag gett mig av kommer jag fortsätta med självrannsakan…
…och fortsätta göra mitt bästa.
Tack så mycket.
-Tack så mycket. -Tack.
-Vi gör vårt bästa. -Ja.
Okej.
Ikuo.
Tack.
Vi ses.
Vi gör vårt bästa.
Ta hand om dig.
-Tack för att du tog mig på allvar. -Givetvis.
-Tack, Ikuo. -Tack.
-Tack.
-Jag önskar oss lycka. -Ja.
Så jobbigt.
Tack så mycket.
-Tack, Ikuo. -Tack.
Akta huvudet…
Gick det bra?
-Han var Ikuo ända in i slutet. -Absolut.
Det här förändrade verkligen min syn på framtiden.
Innan jag hit gjorde jag bara vad som behövdes.
Jag hade en sida av mig själv som jag inte hade utforskat.
Min tid här har fått mig att tänka om
angående min lycka och vad jag kan göra för att förbättra mitt liv.
Nu är det min tur att ge mig av.
Innan jag går är det nån jag vill prata med i enrum.
Okej.
Jag vill prata med Kazuto. Kan vi det?
Tack.
-Du kommer väl tillbaka? -Ja.
Bra. Vi väntar.
Du vet…
Häromdagen berättade du hur du kände för mig.
Vid det tillfället tänkte jag…
…att jag kunde reda ut mina känslor.
Jag tänkte också att mina romantiska känslor för dig
hade lugnat sig lite.
Men när du och Alan kom tillbaka efter er andra övernattningsdejt
fann jag att jag lyssnade mer nyfiket på er än på Shun och Dai.
Det måste betyda att jag fortfarande har känslor för dig.
Tror jag.
Så ja, jag har…
…fortfarande känslor för dig.
Om du inte har nåt emot det
skulle det göra mig glad om vi lämnade huset tillsammans.
Först, tack för att du berättar hur du känner.
När vi träffades…
…för första gången
var det i kaffebilen.
Det var min första gång. Jag hade aldrig jobbat med kaffe förr.
Så du lärde mig mycket.
Jag uppskattar dig.
Men efter den dagen sa du
sa att du var intresserad av mig.
Och jag började känna mig obekväm runt dig.
Jag kände mig smickrad, men att jag inte riktigt kunde hantera det
speglade hur jag verkligen kände.
Så…
Jag…
Jag kan inte lämna med dig.
Tack för att du beaktade mina känslor igen.
Tack.
-Vi ses. -Tack.
Du räddade mig.
Tack.
-Tack, Alan. -Tack.
Du räddade mig också.
Tack.
-Och Kazuto. -Tack.
-Ingen orsak.
-Hej då! -Vi ses.
-Tack.
Lycka till.
Jag tyckte att det var bra
att jag förmedlade de känslor som var viktiga för mig.
Jag lärde mig vikten av att vara sann mot sig själv
men även att vara snäll mot alla.
Jag vill värdesätta såna saker.
Jag åker härifrån utan att ångra nåt.
Ryota!
-Han chansade. -Ja.
Det krävs mycket mod att bekänna för nån som redan avvisat en.
Säkerligen.
Att Ryota gjorde det visar att han har vuxit.
Ja.
Ryota är tillbakadragen, men han har en inre styrka.
Jag…måste…
Det är en sak jag vill berätta för Dai.
Vill du följa med mig ut?
Okej.
Jag förstår.
Dags att ta farväl.
Jag kommer att sakna dina kramar.
-Vi kramades varje dag. -Ja.
Tack.
-Raring. -Du var som en storebror för mig.
-Jag är glad att vi träffades. Tack. -Jag med.
-Vi ses. -Ciao, ciao.
Ciao, ciao.
-Hej då. -Ta hand om er.
Ursäkta. Tack.
-Wow. -Verkligen.
Vi sätter oss.
Detta väcker minnen.
-Det känns nostalgiskt. -Väldigt.
När jag tänker tillbaka… Jag hade märkt att du gillade mig
eller att du hade känslor för mig
men jag undrade varför du gillade just mig.
-"Vad gillar han med mig?" -Med dig?
Du vet vår första dejt?
Jag gillade den inte alls.
Va? Seriöst?
-Menar du allvar? -Ja.
-Jag förstår. -Och…
Jag ville inte välja dig för övernattningsdejten.
Vad hemskt.
Jag ville inte känna de avtändande känslorna igen.
Jag avskydde tanken på att gå med på det bara för att du gillade mig.
-Jag sa att jag ville återgå till vänner. -Ja.
-Jag ville nollställa. -Ja, så sa du.
Sen blev jag intresserad.
-Trots allt det? -Ja.
Det gjorde det lättare för mig att acceptera att du gillade mig.
Att dina känslor inte var ytliga.
Sen började jag…
bete dig som jag gjorde, bortskämt och sökte tillgivenhet från dig.
-Och sen bråkade vi. -Det gjorde vi.
När jag blev vresig eller tjurade
var jag orolig att du inte skulle ta mig på allvar.
Jag tvivlade på dig först.
Men i våra senaste tvister…
…tog du mig på allvar.
Jag var inte säker förrän idag på vad vår relation skulle vara efter programmet.
Och därför har jag…
…starka känslor som jag måste berätta för dig om.
Dai…
Jag är förälskad i dig.
Jag är förälskad i dig också.
Nu.
-Ska vi gå? -Ja.
-Det är så vackert. -Ja.
En till…
Tack så mycket.
-Jag vill träffa dig snart. -Jag vill träffa dig varje dag.
Jag med, om det går.
Det gläder mig.
Så glad jag blir!
Shun är så himla bra.
-Den där Shun! -Shun är fantastisk!
Han gör mål när det behövs. Han satte precis ett otroligt mål.
Han var som ett bortskämt barn, gnällde och tjurade.
Så att han avslutar med att säga att han är kär…
De orden väger tungt.
På sätt och vis har Shun lurat oss hela tiden, tills han fick oss att gråta.
-Och i slutet älskar vi honom. -Exakt!
Vi är alla vuxna, men det måste finnas många ungdomar som Shun.
-De sätter på prov… -För de är osäkra.
De må vara säkra på sig själva
men de är oroliga för om andra kommer att acceptera dem.
-Alla har en sån sida. -Ja!
"Är du helt säker? Gillar du verkligen mig?"
Vi vill så gärna få den bekräftelsen.
Men människor är trots allt rädda.
Rädda för att öppna sitt skal eller lita på andra.
Om vi öppnar våra hjärtan kan våra känslor bli sårade
men jag tror att man får ut nåt bra av det.
Sant.
Jag har nåt vi behöver prata om.
Kör på. Come on.
Relationen mellan oss…
…började när vi tillbringade övernattningsdejten ihop.
Sen gick vi på picknick.
Och häromdagen glampade vi.
Våra känslor stämde inte alltid överens
men avståndet mellan oss, jämfört med hur det var i början,
är redan mycket mindre enligt mig.
Men till skillnad från dig är jag inte bra på att uttrycka mina känslor
eller min upprymdhet, då jag redan är ganska tystlåten.
Så jag…kommer kanske få dig att känna dig osäker
eller göra dig besviken ibland.
Men din närvaro har betytt väldigt mycket för mig.
Jag tror inte att jag vill att det ska sluta här.
Jag vill lära känna dig…
…en bit i taget…
genom att besöka många platser och skapa minnen tillsammans.
Om du vill…
…vill jag lämna huset med dig.
Givetvis.
-Givetvis går vi tillsammans. -Okej.
Ändra fram till slutet
har jag…
tänkt mycket på dig
och jag tänker så klart fortfarande på dig.
Men under vår vistelse här…
…i det här huset…
Tiden jag fick tillbringa med dig här
är för mig något helt annat
än tiden jag tillbringade med de andra.
Jag vill vara vid din sida.
Det vill jag verkligen.
Jag vill lära känna dig bättre.
Om vi tillbringar mer tid ihop
och hur du känner
stämmer överens med hur jag känner
så vill jag finnas vid din sida och verkligen ta hand om dig.
Jag vill bara fortsätta se dig laga mat.
-Alla har gått. -Ja.
Men om vi går härifrån tillsammans slipper vi att känna oss ensamma.
Hur gullig kan man vara? Seriöst?
Är du redo?
Säg omelett.
Kan du ta en bild från den sidan?
Okej?
Säg omelett.
Jag tar den bilden och du tar den.
-Så fint! -Det var underbart!
-Det var storslaget! -Bravo! Verkligen.
-Det var fantastiskt. -Så himla bra.
Kazuto och Alans historia var så bra.
Det perfekta paret!
-De är så söta! -Det är fantastiskt.
De verkar ha motsatt takt när det gäller kärlek.
Alan är het på gröten. "Jag älskar dig!"
Kazuto är mycket långsammare.
Det är lustigt att de blev ihop.
Mottagarens känslomässiga tillstånd, hur det förmedlas,
tajmingen och hur intensivt…
Allt det måste passa för att det ska funka.
-Det är ett mirakel. -Visst är det?
-Ja, ett mirakel. Det tyckte jag med. -Eller hur?
Det här var ett dejtingprogram
men det handlade även om varje deltagares utveckling.
Jag är glad att vi fick se det.
Och titeln The Boyfriend
kan betyda en romantisk partner men även en vän som är pojke.
Vi såg fina exempel båda.
Givetvis kan de otrevligare sidorna vara underhållande i ett dejtingprogram
men deras berättelser var så fina.
De visade sina känslor och när de sårades fann de tröst hos nån som förstod dem.
-Det är så vi bör leva. -Exakt!
-Ja! -Så djupt.
Jag kan lära mycket av dem.
Det kändes som om hjärtat renades hela tiden.
De visade oss vad det innebär att verkligen bry sig om någon annan.
Det fick mig att vilja vara kär. Jag vill ha romantik!
-Jag med! -Åh, jag har levt ett liv av lögner.
-Det är inte för sent. -Du hinner än.
Ett nytt liv väntar dig utanför studion.
-Jag förstår. -Livet börjar om.
-Återintegrering. -Får jag livet tillbaka?
Kan jag återintegrera i samhället?
Undertexter: Rasmus Edlund