«Я б не дозволив тобі хвилюватися.
Я б дбав про тебе.
Можеш побачити в мені партнера, а не друга?»
ДАЙ (23) СТУДЕНТ
Коли ти приїхав,
я мало не закохався в тебе.
Ти життєрадісний і мужній.
А ще ти чудово виконуєш домашні справи.
Я подумав: «Ого, він чудовий».
Ти полонив моє серце.
Але, з іншого боку,
мені комфортно з такою людиною, як Сюн.
І…
Я давно не міг насолоджуватися тишею з кимось. Я зміг це зробити із Сюном.
Справа не в тобі,
але Сюн надто важливий для мене.
На цьому етапі
я не бачу себе
ні з ким, крім Сюна.
Дякую за сьогодні.
Любов Дая непохитна.
-Він упевнений у своїх почуттях. -Він відвертий.
Але Ікуо теж…
-Він був чудовим. -Так, він освіжив усе.
Може, Ікуо хотів чіткої відмови.
-Інакше в нього б залишилися питання. -Так.
У кожного свій темп, чи не так?
Усі люди різні.
Рідко можна знайти ідеальну пару.
-Це диво. -Так.
«Доброго ранку.
У вас залишилося три дні в Зеленій кімнаті».
Три дні…
«Сьогодні
зміна Кадзуто.
Кадзуто, будь ласка, вибери людину, з якою ти хочеш попрацювати».
Одну?
КАДЗУТО (27) ШЕФ-КУХАР ЯПОНСЬКОЇ КУХНІ
Гаразд.
Часу обмаль.
Ми не знаємо, що він відчуває після побачення з Аланом.
Я хочу побачити, чого він хоче.
АЛАН
-Він вибрав Алана. -Алан.
Ходімо.
Звісно!
Гаразд!
Розважмося.
РЬОТА (28) МОДЕЛЬ І МЕНЕДЖЕР КАФЕ
-Розважмося. -Так.
АЛАН, КАДЗУТО
Ось вони.
Гаразд.
-Сідай за кермо. -Добре.
-Це для вас з Аланом. -Що?
-Я приготував обід. -Серйозно?
-Дякую. -Серйозно, дякую.
-Я щасливий. -Щасти.
Дякую.
Ми поїхали.
Дякую, Рьото.
-Бувайте. -Дякую.
-До зустрічі. -До зустрічі.
БОЙФРЕНД
Рьота приготував їм обід.
Це розбиває серце.
-Сумна історія. -І ще й під дощем!
Найменше, що він міг зробити для коханого, — приготувати сендвічі.
Він хотів висловити свою любов.
Це розриває душу.
Я хочу, щоб Рьота знайшов щастя.
Агов, Кадзуто.
Гарно.
Відвернутися від камери?
Ні, дивись на неї і будь милим.
Вибач.
Це так мило.
Що ти робиш?
Я дещо сфотографував. Вибач.
Вітаю!
Дріп-кава й лате.
Дріп-кава й лате? Дякую.
Ось ваше гаряче лате.
-Дякую. -Тримайте.
-Дріп-кава. -Вибачте за очікування.
Вибачте за очікування.
Дуже дякую.
Дякую.
Я зголоднів.
-Я з нетерпінням чекаю на обід Рьоти. -Обід Рьоти.
Дуже смачно!
Дякую, Рьото.
Він такий добрий.
Він кілька разів хотів із тобою поговорити.
-Наодинці, так? -Так.
Ми вчора займалися лате-артом.
Я чув ваші голоси вчора.
-Правда? -Так, ви сміялись.
Вам було весело?
Так.
Було складно.
-Складно? -Що?
Він про лате-арт чи свої почуття?
-Що саме? -Що було складно?
Певно, і те, й інше.
-Час закривати? -Закриймо кав'ярню.
Я маю тобі дещо сказати.
Маю дещо тобі сказати.
Кажи.
Я багато в чому виріс завдяки зустрічі з тобою.
Я справді…
Висловлювання своїх думок —
це те, чого я не робив раніше.
Мені дуже важко.
Коли я бачу, як ти
висловлюєш свої думки
перед іншими…
Багато разів я хотів бути таким, як ти.
Я радий, що ми зустрілися.
Я такий вдячний.
У нас залишилося три дні із сьогоднішнім, фактично лише два.
Коли я думаю про те, що це закінчиться,
я не можу не думати про те, що буде потім.
Я про це думав.
На мою думку, ти особливий порівняно з іншими.
Принаймні для мене.
Але я досі не маю чіткої відповіді
щодо моїх почуттів до тебе.
Я думав про свої почуття
і досі не визначився.
Закохуючись у когось, я хочу завжди бути поруч із цією людиною.
Але зазвичай у минулому потрібно було багато часу, щоб виникли такі почуття.
Прийняти рішення під час перебування в Зеленій кімнаті
важко, тому…
Я хотів сказати тобі, який я вдячний, що зустрів тебе,
поки ми ще тут.
Дякую.
-Дякую і тобі. -За те, що ділишся своїми почуттями.
ЗЕЛЕНА КІМНАТА
Ось.
Так?
Добре.
АЛАН
Ситуація Алана трохи ускладнилась.
Зазвичай він спокійний, але в останній сцені виглядав стурбованим.
Я вперше бачила в нього такий вираз обличчя.
Такі слова від Кадзуто
могли прозвучати як прощання.
Йому не треба було нічого казати,
він міг повільно розвивати стосунки.
Але він сказав Алану, що зустріч з ним допомогла йому вирости.
«Дякую за все». Ось як це прозвучало.
Він двічі ночував з Аланом,
але не зміг налаштуватися на цей лад.
Це може означати, що ніколи не налаштується.
-Ти маєш рацію. -Може бути.
Залишилося два дні, із сьогоднішнім.
О ні.
-Дзвінок. -Ось воно.
-Прочитай, Ікуо. -Гаразд.
Я прочитаю вголос.
«Сьогодні кав'ярня зачиняється».
Ми зачиняємо кав'ярню.
«Буде оголошено останню зміну.
Сьогодні зміна Сюна.
Сюне, будь ласка, вибери людину, з якою ти хочеш попрацювати».
Одну людину?
ДАЙ
Попрацюй зі мною.
Із задоволенням.
-Дай. -Це Дай.
Як і очікувалося.
У нього чудовий вираз обличчя, коли він щасливий.
Дай дуже експресивний. Це чарівно.
Не сперечайтеся.
Точно.
-Звісно, вони мали це сказати. -Мило.
Усі вже знають.
Час летить.
Сьогодні останній день.
Гаразд.
Це остання зміна.
Приїзд сюди тебе якось змінив?
Так, моє відчуття цінностей
стало гнучкішим.
Так?
Так. Раніше я оцінював людей, не знаючи їх.
За зовнішністю.
Типу: «Він має бути таким. Я не хочу втручатися».
Так.
Через цю звичку, зустрічаючи людей…
Ти закривав усі можливості.
Це значне досягнення для Сюна.
Вважаю, це чудово.
Важливо взаємодіяти з різними людьми, навіть якщо це вимушено.
Можливо, він не зміг зблизитися
з людьми, з якими міг бути в минулому.
Це величезне досягнення для нього.
-Це останній день. Божевілля, чи не так? -Так.
Я б залишився ще на два місяці.
Сюрприз!
Хвилинку.
Я в захваті!
-Вони хороші друзі. Чудові друзі. -Джерело молодості!
-Це так чудово!
Так круто!
Я хочу їх здивувати.
Зробімо обід і…
І вдягнімо свої фартухи.
Чудова ідея!
Гаразд.
Бажаєте кави?
Це зворушливо.
-Історія про молодість, дружбу й кохання. -Чудово!
Що? Планшет задзвонив.
«Зараз ви підете на останню спільну вечерю».
Вечерю?
-Може, це… -Чудово.
«Одягніть щось нарядне в Зеленій кімнаті».
Що?
-Я в захваті. -Ура!
-Боже. -Я такий радий.
-«Щось нарядне»? -Не знаю.
-Це цікаво. -У мене мурашки по шкірі.
Мурашки!
-Вони одягнуть щось нарядне. -Що? Це теж чудово!
-Фантастика! -Підуть у гарне місце?
Ого, я в захваті!
ЗЕЛЕНА КІМНАТА
Так мило!
-Вони чудові. -Такі красені.
Круто!
Вони всі гарні.
Чудово. У кожного свій стиль.
Дуже гарно.
Я надто схвильований.
Ого! Божевілля!
Вогонь!
-Будьмо. -Будьмо.
Це фантастика.
Піднімімо тост.
За нашу останню вечерю.
Не віриться, так?
Дякую, хлопці!
-Дякую! -Будьмо.
Будьмо.
Божечки, як смачно пахне!
Так смачно.
-Я в захваті. -Боже!
-Смачно, правда? -Так, дуже.
Я радий, що ми можемо провести цей час разом.
Замість побачення.
Я радий, що всі зібралися.
Оскільки ми живемо разом, у нас стільки внутрішніх жартів.
Будь-хто ззовні не зрозумів би їх.
-Це наші особисті жарти. -Це правда.
Я, мабуть, сміятимуся про себе, згадуючи їх.
-Після реінтеграції в суспільство. -Ти сказав «реінтеграції»?
Ми живемо у своєму світі.
Зараз.
Так?
Тож це наче наша «реінтеграція».
Дорогоцінні спогади про нас даватимуть мені розраду в майбутньому.
Щоденні заняття, миття посуду, обіди,
догляд за шкірою,
розвішування білизни,
приготування вечері й сидіння за столом.
Ви всі були поруч.
Тож я робитиму те саме…
Авжеж.
…але вас там не буде.
Спогади про вас
підтримуватимуть мене й надихатимуть.
Я радий, що вирішив прийти сюди.
Щоразу, коли з'являвся новий учасник або хтось ішов від нас,
я бачив ваші обличчя і реакції…
Спочатку ми не були знайомі,
але відчували, як наш зв'язок міцнішає.
Мій досвід тут незамінний.
Я ніколи про це не забуду.
ОСТАННІЙ ДЕНЬ СПІЛЬНОГО ЖИТТЯ
АЛАН (29)
ІКУО (22)
КАДЗУТО (27)
ДАЙ (23)
СЮН (23)
ТАЕХЕОН (34)
РЬОТА (28)
Кожна річ у цьому будинку здається рідною.
-Усе. -Знаю!
Це були наче літні канікули для дорослих.
Усі схожі, але мають різне походження.
І всі вони різного віку. Не часто можна побачити таку спільноту.
-Це чудово. -Погоджуюсь.
Вони мають довіряти один одному.
Вони найкращі друзі.
-Точно. -Так.
-Ось що означає «найкращі друзі». -Саме так.
Точно.
-Це воно. -Розумію.
Сьогодні останній день.
Кожен учасник знайде відповіді.
Що станеться?
-Ні. -Не хочу, щоб це закінчилося.
-Хочу побачити більше. -Я сумуватиму за ними.
Вам віриться в це?
Ні.
Не віриться.
Це моє джерело молодості.
Ми багато чого навчилися.
Я був щасливим, навіть коли хтось спускався зранку.
Розумієте?
Я думав, що люблю бути сам.
Але мені стає так самотньо, коли уявляю, що знову буду на самоті.
Я просто хочу подякувати всім вам.
Мені сподобалося жити з вами.
-Дуже дякую. -Дякую.
Тоді я покину цей дім…
першим.
Серйозно?
Я хочу дещо сказати вам.
На жаль, я не знайшов кохання,
але, що важливіше, я навчився цінних речей.
Я стільки всього навчився у вас.
Якщо чесно, до того як я приєднався,
я не міг…
розповісти батькам, що мене цікавлять чоловіки.
Я приєднався, бо хотів сказати їм,
але я досі сумнівався, поки ми не пройшли половину шляху.
Я думав, що мені не доведеться робити це, якщо вони не дізнаються про шоу.
Мене полонила ця думка.
Але я довірився вам,
і після нашої розмови,
здається, я знайшов відповідь.
Тепер у мене вісім друзів,
я повернуся до сім'ї і зможу з гордістю розповісти все.
Я не можу дивитися на ваші обличчя зараз, бо заплачу,
але дуже дякую.
-Дякую. -Дуже дякую.
Я б хотів…
стати сильнішим, ніж будь-коли.
Постараймося.
Дякую, Таехеоне.
Мені було весело з тобою.
Дякую.
Твої мама й тато зрозуміють, коли побачать це.
Дякую, Таехеоне.
Дякую.
Я завжди підтримуватиму тебе.
Дякую, Ікуо.
Я знаю, тобі було важко.
Я завжди підтримуватиму тебе.
-Дякую. -Дякую, Рьото.
Я не можу…
Дякую, Сюне.
Не забувай бути ввічливим, коли просиш когось про допомогу.
Дуже дякую всім хлопцям із Зеленої кімнати.
-Дуже дякую. -Дуже дякую.
-Дякую. -Бережи себе.
Бувайте!
Дуже дякую.
Гадаю, вони дещо відрізняються від людей, яких я зазвичай називаю друзями.
Я можу сказати їм усе, що думаю, без фільтрів.
Я знайшов друзів, з якими можу бути чесним.
Я багато чого навчився в них.
І зараз я дуже рішучий.
Сподіваюся, скоро зустрінемося.
Дякую, Таехоне.
У дорослому віці ми не часто так плачемо перед усіма.
Точно.
Ми за ними сумуватимемо.
-Не можу дивитись, як вони йдуть. -Я теж.
Я скажу: «Хвилинку».
Мені теж час іти.
Я приєднався до вас останнім.
Тож, мабуть, я дуже намагався здаватися крутим.
Поступово я зміг відкритися, бо ви всі це зробили.
Я звертався по допомогу, і ви допомагали мені з моїми слабкостями.
Час, проведений тут, змусив мене багато про що задуматися.
Єдине, для чого я хотів докласти зусиль тут, —
це романтичні стосунки.
Я хотів висловити свої почуття.
Я робив усе, що міг, щоб знайти кохання тут,
це додасть мені впевненості в майбутньому.
Навіть, коли я піду звідси, я продовжу шукати споріднену душу
й робитиму все можливе для цього. Дуже дякую.
-Дуже дякую. -Дякую.
Зробімо все можливе!
Так.
Гаразд.
Ікуо.
Дякую.
Бувай!
Зробімо все можливе.
Бережи себе.
-Дякую, що серйозно сприйняв мої почуття. -Звісно.
-Дякую, Ікуо. -Дякую.
-Дякую.
-Щасти нам обом. -Так.
Це складно.
Дуже дякую.
-Дякую, Ікуо. -Дякую.
-Обережно… -Ой.
Ти як?
-Він залишався Ікуо до кінця. -Справжнім Ікуо.
Це дійсно змінило мій погляд на майбутнє.
Перш ніж прийти сюди, я робив те, що було потрібно.
Це була частина мене, я не вивчав ситуацію.
Життя тут змусило мене змінити думку про те…
що таке щастя і що я можу зробити, щоб прожити найкраще життя.
Я піду наступним.
Перш ніж піти, я хочу поговорити з деким наодинці.
Гаразд.
Я хочу поговорити з Кадзуто.
Можна?
Дякую.
-Ти повернешся? -Скоро.
Це добре. Ми чекатимемо.
Знаєш…
днями ти розповів мені про свої почуття до мене.
Тоді я думав…
що зміг розібратися у своїх почуттях.
Я думав, що мої романтичні почуття до тебе
трохи згасли.
Але коли ви з Аланом повернулися з другого побачення з ночівлею,
я слухав вашу історію уважніше, ніж історію Сюна й Дая.
Мабуть, у мене залишилися до тебе почуття.
Гадаю.
Тож так, у мене досі…
є до тебе почуття.
Так.
Якщо ти не проти,
я був би щасливий, якби ми пішли звідси разом.
По-перше, дякую за те, що розповів про свої почуття.
Ага.
Коли я зустрів тебе…
спочатку,
була наша зміна в кав'ярні.
Це було вперше, я ніколи раніше не працював із кавою.
Ти мене багато чого навчив.
Так.
Я ціную це.
Але після того дня ти…
сказав, що я тебе цікавлю.
Я почав почуватися ніяково з тобою.
Мені це лестило,
але той факт, що я не міг із цим впоратися,
відображав мої справжні почуття.
Тож…
Я…
Я не можу піти звідси з тобою.
Дякую, що знову зважив на мої почуття.
Дякую.
Прошу.
Бувай!
-Дякую. -Прошу.
Зрештою, ти мене врятував.
-Дякую. -Прошу.
-Дякую, Алане. -Дякую.
Ти й мене врятував.
-Дякую. -Прошу.
Наступний Кадзуто.
Дякую.
-Дякую. -Немає за що.
-Бувайте! -До зустрічі.
-Дякую.
Щасти тобі.
Думаю, це добре,
що я правильно розповів про почуття, які були важливі для мене.
Я зрозумів, як важливо залишатися вірним собі,
але й бути добрим до всіх.
Я хочу цінувати такі речі.
Я йду, не шкодуючи ні про що.
Рьота!
-Він ризикнув. -Так.
Потрібно бути дуже сміливим,
щоб зізнатися в почуттях комусь, хто тобі вже відмовив.
Так, точно.
Той факт, що Рьота зробив це, свідчить про особистісне зростання.
Так.
Рьота — стримана людина, але в нього є внутрішня сила.
Я…
маю…
Я хочу дещо сказати Даю.
Можеш вийти зі мною?
Гаразд.
Усе ясно.
Тоді бувай.
Я сумуватиму за твоїми обіймами.
-Ми щодня обіймалися. -Так.
Дякую.
Любий.
Ти був наче мій старший брат.
-Я радий, що ми зустрілись. -І я.
Дякую.
-Побачимось. -Чао.
Чао.
-Бувайте. -Бережіть себе.
Вибач. Дякую.
-Ого. -Так.
Сядьмо.
Це навіює спогади.
Така ностальгія.
Так.
Думаючи про минуле…
Ага.
Я помітив, що я тобі подобаюсь
або що в тебе були до мене почуття,
але мені було цікаво, чому я привабив тебе,
що тобі в мені сподобалось.
-У тобі? -Так.
Наше перше побачення?
-Мені зовсім не сподобалося. -Що? Не може бути!
-Ти серйозно? -Так.
-Розумію. -І…
Я не хотів вибирати тебе для першого побачення з ночівлею.
Це жахливо.
Я не хотів знову пережити ці неприємні почуття.
Я дуже не хотів
погоджуватися лише тому, що я тобі подобаюся.
-Я сказав, що хочу повернутися до друзів. -Так.
Я хотів обнулитись.
Це були твої слова.
Потім ти пробудив мій інтерес.
-Попри все? -Так.
Мені стало легше
прийняти, що я тобі подобаюся.
Що твої почуття не поверхневі.
Тоді я почав…
поводитися, наче я вередую і прагну твоєї уваги.
І ми сварилися, правда?
Так.
Коли я вередував чи дувся,
я хвилювався, що ти не сприйматимеш мене серйозно.
Спочатку я сумнівався в тобі. Але під час останніх суперечок…
ти сприйняв мене серйозно.
До сьогодні я не був упевнений,
якими будуть наші стосунки коли це закінчиться.
Тож, на мій погляд…
у мене сильні почуття, про які я маю тобі розповісти.
Даю…
я кохаю тебе.
Сюне, я теж тебе кохаю.
Зараз.
-Ходімо? -Так.
-Тут так гарно. -Так.
Ще раз…
-Дуже дякую. -Прошу.
-Я захочу скоро тебе побачити. -Я хочу бачити тебе щодня.
Я теж хочу, якщо це можливо.
Так.
Я щасливий.
Ого!
Я так радію!
Сюн чудовий.
-Так, це Сюн! -Сюн неймовірний!
Він забиває гол, коли це потрібно. Він забив неймовірний гол.
Він був наче розпещена дитина, скиглив і дувся,
тож закінчити словами кохання…
Його слова дуже вражають.
Нас дратувала поведінка Сюна, але він змусив нас плакати.
-Так, ми полюбили його. -Точно!
Ми всі дорослі,
але є багато таких молодих людей, як Сюн,
-які випробовують… -Так, через невпевненість.
Вони можуть бути впевненими в собі,
але хвилюються, чи інші приймуть їх.
-У всіх нас є така риса. -Так!
Типу: «Ти справді впевнений? Я тобі справді подобаюся?»
Ми хочемо отримувати підтвердження.
Але ми, люди, боїмося.
Вийти зі своєї мушлі чи довіряти іншим.
Якщо ми відкриємо свої серця, нас можуть образити,
але, думаю, із цього вийде щось хороше.
Це правда.
Я хочу з тобою поговорити.
Кажи.
Уперед.
Стосунки між нами…
почалися, коли ми пішли на побачення з ночівлею.
Потім ми пішли на пікнік.
А потім були в глемпінгу.
Наші почуття не завжди збігалися,
але відстань між нами,
якщо порівняти з початком,
на мою думку, значно скоротилася.
Але, на відміну від тебе, я не вмію висловлювати свої почуття
чи захват, бо я мало говорю.
Тож, мабуть… через мене ти почувався невпевненим
або іноді розчарованим.
Але твоя присутність була особливою для мене.
Я не думаю, що хочу, щоб усе закінчилося тут.
Гаразд.
Так.
Я хочу пізнавати тебе…
крок за кроком…
відвідуючи різні місця і створюючи спільні спогади.
Якщо ти хочеш…
я хочу піти звідси з тобою.
Звісно.
Ми точно підемо разом.
Гаразд.
До самого кінця
я…
багато про тебе думав.
Я досі думаю про тебе, звісно.
Але під час нашого перебування тут…
у цьому будинку,
час, який я провів із тобою тут,
відрізняється, на мою думку,
від часу, проведеного з іншими.
Я хочу бути поруч із тобою.
Це правда.
Я хочу більше про тебе дізнатись.
Якщо ми проводитимемо більше часу,
і твої почуття
поєднаються з моїми,
я хочу бути поруч і дбати про тебе.
Я просто хочу дивитися, як ти готуєш.
Усі пішли.
Так.
Але якщо ми підемо разом, нам не буде самотньо, так?
Ти такий милий. Серйозно.
Готовий?
Скажи «сир».
Можеш зробити ще одне з того боку? Гаразд?
Скажи «сир».
Я візьму цю, а ти — цю.
ЗЕЛЕНА КІМНАТА
ПОШТА
Це чудово!
Це прекрасно!
Це епічно!
Браво! Серйозно.
-Це відмінно. -Так чудово.
Історія Алана й Кадзуто така класна.
Вони ідеальна пара.
-Вони такі милі! -Це неймовірно.
Схоже, у них такий різний темп у коханні.
Алан біжить уперед і каже: «Я кохаю тебе».
Темп Кадзуто значно повільніший.
Кумедно, що вони зійшлись.
Емоційний стан отримувача, як він переданий,
час і рівень інтенсивності…
Усе це має підходити, щоб усе вийшло.
-Це диво. -Справжнє диво, правда?
Так, диво.
-Я теж так думаю. -Так?
Це було реаліті-шоу про знайомства,
а також про особистісне зростання кожного учасника.
Я радію, що ми стали свідками цього.
І назва «Бойфренд»
могла означати романтичного партнера, а також буквально вказувати на його стать.
Обидва аспекти присутні.
Звісно, у шоу про знайомства розважальними могли бути огидніші аспекти,
але їхні історії були дуже гарні.
Вони висловлювали свої почуття, а коли їх ображали,
їх розраджував хтось, хто розумів їх.
Це приклад того, як нам треба жити.
Точно!
-Саме так! -Це так глибоко!
Я відчуваю, що багато чого навчилась у них.
Моє серце постійно очищалося.
Вони показали нам, що значить дбати про когось.
Мені захотілося закохатися.
Мені захотілося романтики!
Мені теж!
Я прожив життя повне брехні.
Ще не запізно!
Ще все попереду.
На виході зі студії на тебе чекає нове життя.
-Розумію. -Життя оновлюється. Не бійся.
-Реінтеграція. -Я можу повернути своє життя?
Можна мені реінтегруватися?
Переклад субтитрів: Олександр Передерій