Stigli smo.
-Dobro došli natrag. -Evo nas.
-Hej, ekipa! -Bilo je zabavno.
-Zabavili ste se? -Da.
Da, zabavili smo se.
Evo i njih.
Gdje su?
Eno ih.
-Dobro došli natrag! -Juhu!
-Dobro došli. -Evo nas.
Doma smo.
Svi su ovdje.
Da, svi smo na okupu.
Dobro došli.
Ima li kakvih novosti?
I previše.
Zbilja?
Ima ih.
A kod vas? Ima li novosti?
Kakvih?
Spavali smo zajedno.
-Molim? -Spavali smo zajedno.
Seksali ste se?
Da.
Ha? Zbilja?
Laže.
-Laže? -Ma sve je laž!
Ne bi nam rekli da su to učinili.
Da?
Poljubili ste se?
Jeste.
-Vidim vam sjaj u očima. -Sjaj!
Očito je poljubac bio dobar.
-Poljubac. -Sjaj nakon poljupca.
-Sjaj nakon poljupca… -Dugo traje!
Zadrži se.
-To je zbilja bio divan poljubac. -Shun je tako proziran!
Dai istodobno misli: „Molim te, prestani” i „Presladak si”.
Moram te puno toga pitati.
Može, pitaj bilo što.
Kad je rekao tvoje ime nakon Ryotina,
izgledao si sretno.
Jesam?
Ali ne ushićeno kao Dai.
Već neko vrijeme znam
da se Ryoti sviđa Kazuto.
Bio sam sretan što idemo na spoj, ali sam bio i ambivalentan.
Shvaćam.
Da.
Svi smo se jutros vratili.
Mislim da je Ryota izgledao pomalo tužno.
Kad su se Kazuto i Alan vratili,
osjetio sam da ga to malo muči.
I, što ćeš sada?
Mislim da bi bilo kontraproduktivno
da mu sada kažem što osjećam.
U ovom trenutku.
Trebam se malo emocionalno sabrati
prije negoli mu kažem što osjećam.
To bi bilo najbolje.
Alan je dobro rekao:
„Kada donosiš neku odluku, zapitaj se hoće li te usrećiti ili neće.”
Rekao je da on tako razmišlja.
Potpuno se slažem s time.
Hoće li me to usrećiti ili neće?
To je jednostavno pitanje. Samo moram nešto poduzeti.
Ali čak i ako kažem Ryoti što osjećam,
ne vjerujem da ću biti sretan.
Aha.
Mozgat ću večeras o tome.
Ali nemoj previše mozgati.
Da, imaš pravo.
Jesi li ti dobro?
Pa, neki sam vas dan pitao o vašem iskustvu s autanjem.
Da.
Ispunili ste me hrabrošću.
Ali…
Ali ipak se bojim.
Ne znam što da radim.
Sigurno ću im reći.
Ali kako da im kažem?
Mogli bi reagirati na različite načine.
Ali to je dvostruki šok.
„Vaša je kći…” Ne, ne kći!
„Vaš je sin gej.”
Povrh toga, cijeli će svijet to znati.
Pa me muči što će misliti.
Ali to bi mogla biti dobra prilika.
Da se nisi prijavio za ovu emisiju, kada bi im bio rekao?
Nisam imao u planu konkretan trenutak.
-Ali htio si im reći. -Da.
Onda je ovo dobra prilika.
-Imaš pravo. -Ne radiš ništa loše.
Tijekom boravka ovdje
stekao sam prave prijatelje, ne samo ekipu s kojom ću ići na cugu.
Osjećam da me podupirete.
Mislim da ću im moći reći bez prevelikog mozganja.
To je dobro.
Ne smijemo previše mozgati.
-Točno. -Bez brige, možeš ti to.
Taeheon ovdje nije doživio romansu.
Ali ipak ima vlastitu radnju.
-Istina. -Meni je to predivno.
Ni Gensei nije siguran
bi li ga usrećilo da kaže Ryoti što osjeća.
Istina.
Možda misli da neće biti sretan ako optereti Ryotu.
-Aha. -Da.
U POTRAZI ZA DEČKOM
ZELENI PROSTOR
-Odvojeno jedu? -Ha?
-Zašto? -Samo malo!
Dobro jutro, Taeheone.
Ne znam zbog čega je Shun nesretan.
Pa…
Možda mu se nije svidjelo nešto što sam učinio.
Znaš,
možda se dogodilo nešto negativno
i sad slijedi reakcija.
Što se dogodilo?
-Preko noći? Ma ne! -To je prebrzo.
Zvoni.
„Dobro jutro.”
-Dobro jutro. -Dobro jutro.
„Objavit ćemo tko će raditi.”
-Evo ga. -Reci.
„Danas je voditelj smjene
Gensei.
Gensei, odaberi jednu osobu s kojom bi želio raditi.”
-Ha? -Jednu osobu?
Gen bira.
Genovi će osjećaji izaći na vidjelo.
Radi sa mnom, molim.
Ja?
Hoćeš li?
Rado.
Zabavite se.
Smijem li te malo našminkati? Danas izgledaš umorno.
-Jako umorno. -Samo daj.
-Nepristojan si. -Ima podočnjake.
Nećemo prekriti pjegice.
Slažem se.
-Pridonose mom šarmu. -Da.
-Sjajno! -Odlično izgleda.
Mogao bi puštati kosu straga.
-Odsad? -Da.
Lijepo je frizirati i šminkati simpatiju.
Kad nekoga šminkaš, blizu ti je njegovo ozbiljno lice.
Da. Srce ti lupa.
-Dobro. -U redu.
Vježbao si crtanje?
Ne, nisam.
Mogao bi raditi u bilo kojoj kavani.
Pokreti su ti profinjeni i vješti.
Hvala ti. Laskaš mi.
Izvolite sok od guave.
-Slobodno uzmite slamke. -Hvala.
Hvala lijepa.
Super!
1900 jena.
-Nadmašili smo prvi dan. -Jesmo.
Idemo.
Lijepa uspomena.
PRVI DAN PRODAJE UTRŽAK: 1700 JENA
-Incident s rukopisom. -Da, onaj nesporazum!
Odlučimo što ćemo danas raditi.
-Teretana i sunčanje. -I bazen, zar ne?
Mogu li ja biti sam?
-Ha? -Zašto?
Da, ali što se dogodilo?
Neću moći uživati ako budemo zajedno.
Trebam malo mira.
Od nas?
Od one osobe.
Od Daija?
Dai, sigurno se pitaš zašto.
Ako imaš nešto reći, trebate razgovarati.
Možda se nešto promijeni.
Ne da mi se.
-A ti, Dai? Imaš li nešto reći? -Ne.
-Ništa? -Ne.
Daiju je možda svega dosta.
Naporno je to.
Obasipa ga ljubavlju…
-Ali nikako da ga ispuni. -Tako je.
Što se dogodilo?
Jedna mi stvar pada na pamet.
Dakle, jučer,
prije negoli sam se otišao kupati,
Shun je rekao: „Obuci ovu majicu. Kratko sam je nosio.”
A ja sam rekao: „Ne treba, imam drugu.”
Inzistirao je da je čista.
Pa sam rekao: „U redu.” I uzeo sam je.
Ali obukao sam onu koju sam namjeravao obući.
Obukao sam svoju majicu i otišao gore staviti masku za lice.
Shun je rekao: „Ne nosiš je.”
-Sigurno je u tome problem. -Da.
-Već svi znaju kako Shun razmišlja. -Da.
„Oprosti što nisam nosio tvoju majicu”? Trebam li se uopće ispričavati za to?
Znaš što?
To što vidiš i što osjećaš…
Zašto mu ne kažeš otvoreno?
Nije da mu ne želim reći.
Ali čini mi se pogrešnim da uopće moram ja to inicirati.
-Razgovarajmo. -Imaš vremena?
Malo sam zabrinut.
Za koga?
-Za tebe. -Mene?
Da.
Boli me kad te gledam.
Ozbiljno?
Jako si strpljiv s njim.
On zlorabi tvoje osjećaje.
Mislim da ti to teško pada.
Želim se i dalje truditi oko njega. Dok se ne iscrpim.
Ne znam koji će se od nas prvi iscrpiti.
Ti si meni bio oslonac, pa želim i ja tebi biti.
O, drag si!
Znaš, ako zbog nečega
tako burno reagiraš,
to znači da nešto osjećaš,
u romantičnom smislu, zar ne?
To je istina. Ali…
To ja mislim.
Podupirat ću te koliko god mogu.
Sviđa mu se Dai?
Njegov izraz lica to govori.
Ali možda se ne može riješiti svojih osjećaja prema Kazutu?
I to je moguće, sudeći prema izrazu lica.
-Što znači taj izraz lica? -Baš!
Ne opet, Shune!
Shun i Dai vječno će se natezati.
Zauvijek. To je začarani krug.
Dai kaže da se želi truditi dok se ne iscrpi.
Svaka mu čast.
Ne bi mnogi to rekli.
-Još nikad to nisam čula. -Nevjerojatno.
Nikad se nije ovako osjećao.
-Da. -Istina.
To mu je dragocjeno iskustvo.
Kakva šteta.
Da, znam.
Ali nema veze.
Hoćeš li razgovarati s njim?
Da, kad bude dobar trenutak.
Razgovarat ćemo.
Reci nam ako nešto trebaš.
-Je li ukusno? -Jest.
Vrijeme je za spavanje.
Dobro…
Što se događa?
Što ima?
Što te muči?
-Ne želim ti reći. -Zašto?
Glupo je.
Meni nije, ali drugi bi rekli: „Koji ti je?!”
Ne želim reći.
Ha? Zbilja ne razumijem.
Što spopada Ikua?
Zašto razgovara sa Shunom?
Ne znamo odgovor na to pitanje.
Sigurno vam želi pomoći.
Ali ti vjerojatno smatraš da se nepotrebno miješa.
Sigurno nema nikakve loše namjere.
Da, istina.
Ja puno govorim,
ali teško mi je pretočiti misli u rečenice.
Kad ih ne mogu dobro sročiti, postanem frustriran i živčan.
-Da. -Kužimo.
-Toga se bojim, pa zato… -Ne želiš ga povrijediti.
Zato se nastojim privremeno distancirati.
Tako sad razmišljam.
Vaši su osjećaji uzajamni i kužite se.
Ako ako odbijaš reći što te muči dok svi zajedno živimo,
to opterećuje i sve ostale.
Mislim da vas dvojica trebate razgovarati,
ali, ako vam je teško, možete i pred nama.
Onda ću tako.
-Pred nama? -Da.
Želim čuti i što ostali misle.
Da ih pozovem?
Odgovara ti?
Spreman si? Pozvat ću ih.
Dobro.
Oprostite.
Nakon što smo Shun i ja razgovarali…
Ovaj…
Dogovorili smo se da pred svima jasno kaže što ga muči.
Možete li kratko doći?
Hej, zašto si to učinio? Ozbiljno!
-Zašto si mislio da je to dobra ideja? -Ni na što vas ne silim.
Ali zbog vas svi ovdje hodaju po jajima.
Nisam htio samo reći: „Dai, idi razgovarati s njim.”
Zbog toga…
-Jesi li ga zamolio da razgovarate? -Nisam.
-Shun je tebe? -Prišao sam mu…
Vidiš?
Ha? Postalo je gadno, zar ne?
O, ne!
Ljudi su komplicirani, zar ne?
Ali Ikuu je stalo do njih.
Ali Dai razumljivo smatra da se njih to ne tiče.
-Žalim, ali ne mogu ići onamo. -U redu je.
Ne mogu ići onamo.
Smiri se i opusti se. Samo budi svoj.
Da.
-Hoće li doći? -Neće.
Bolje da Dai nasamo razgovara s njim.
Dobro.
DAI, STUDENT
Žao mi je što sam se miješao.
-Bez dopuštenja. -Ali imao si dobre namjere.
-Da, ali… -Onda je u redu.
Shun zna što osjeća, jednako kao i Dai.
Bez obzira na njihove osjećaje,
htio sam stvoriti ozračje u kojem ćemo svi uživati.
Ali sada
zbilja žalim zbog toga što sam učinio.
Htio si pomoći.
Da, to je svima jasno.
Shvatili smo.
Znamo da nisi imao loše namjere.
Samo želiš da svi budu sretni.
Zapravo se svi tako osjećamo.
Alane, možeš doći?
Hvala ti.
Prvi put osjećam da je netko poremetio moj odnos sa Shunom.
Želio sam razgovarati s njim u idealan trenutak.
Htio sam čuti kako se Shun zbilja osjeća.
Ali sad je Ikuovo petljanje to poremetilo.
-Zeznuto je. -I zlo mi je od toga.
I sada Shun želi razgovarati pred svima.
Što se toga tiče…
Ja sam protiv toga.
Ako Shun ima nešto reći, treba ti direktno reći.
Kaže da želi čuti što ostali misle.
Nije rekao da će razgovarati, nego da će saslušati nas.
Ako tuđa mišljenja budu utjecala na njegovo,
onda to više neće biti Shun.
Mislim da je nekako nesiguran.
Jednostavno nema samopouzdanja.
Boji se.
Ne znam. To je moja teorija.
Što ako ne budem mogao podnijeti to što mi kaže?
Ma moći ćeš.
Bojim se.
Naravno da se bojiš.
Ali budi optimističan.
I ne zaboravi biti dobar.
Budi dobar prema sebi i prema Shunu.
Tvoja iziritiranost i ljutnja nestat će dok kažeš keks.
Dobrota zbilja ima čudesnu moć.
Dakle, zgrabi Shuna za ruku i idi razgovarati s njim.
Što prije, to bolje.
Dečko je pun empatije.
-Divna osoba! -Nevjerojatna.
Želim živjeti s njim.
-Želiš živjeti s njim? -To zvuči dobro.
Shune.
Idemo u blagovaonicu.
Dobro.
Hvala vam, dečki.
Dođi da te zagrlim.
Žao mi je.
U redu je. Dobra si, krasna osoba.
Ne plači, dragi. Ne plači.
Trebaš piće? Imaš vodu.
Ovako ljudi sazrijevaju.
Osjećao je da mora nešto učiniti.
-Da mora pokušati. -Da.
Mislio je da će naći rješenje ako svi budu razgovarali.
Zanima me zašto si se onako ponašao.
Zašto te sada zanima?
Otpočetka me zanima.
Zašto me nisi prije pitao?
Pretpostavljam da to ima veze s majicom.
Nisam htio
da uzimaš to zdravo za gotovo i misliš da ću se uvijek vraćati
kad se god nešto dogodi.
Puno sam razmišljao.
Majica je bila samo početak.
Rekao sam ti da sam donedavno bio zaljubljen u nekoga.
Uspoređivao sam te s njim.
On je uvijek nosio moju majicu.
Tako je pokazivao da me voli.
Noseći tvoju majicu?
Teško je kad te uspoređuju s bivšim.
Osjetljiviji si nego što sam mislio.
Ovo mi je dobar podsjetnik da si osjetljiva osoba.
Ako je u tome stvar, mogu to bez problema podnijeti.
Ne smeta mi što me uspoređuješ s bivšim.
Ali ako možeš tako lako dići ruke od svega što smo dijelili,
to me žalosti.
Ja ne želim dići ruke od nas.
Razgovarajući otvoreno o problemima,
vjerujem da ćemo ih opet moći nadići.
Ali ako se opet dogodi nešto kao s tom majicom
i ako kažem: „Ne obraćaj mi se”,
opet ćemo se naći u ovoj situaciji.
Ne vjerujem.
Sigurno to više neću dopustiti.
Hvala ti.
Idemo natrag?
Može.
-Evo nas. -Dobro došli natrag.
Dobro došli.
Želim ti vidjeti lice.
Smiješiš se, zar ne?
Znam da se smiješiš!
Eto, smiješiš se!
Srami se?
To je bilo divno!
-Dai je divan. -Dai je bio genijalan.
Presavršen je, zar ne?
Sjajno je izgledao govoreći da može to podnijeti.
Nevjerojatno.
„Ovo će se ponoviti.” „Neću to dopustiti.”
Možete li vi reći takvo što?
Bio je divan!
Želim biti poput Shuna.
Shun je već bio blizak s nekim dečkima,
ali možda im je prisjelo kad se ponašao na taj svoj način.
Možda se to već događalo.
Kao da provjerava hoće li partner ostati uz njega,
ma što mu on radio.
Neprestano testira Daijevu ljubav.
To nas podsjeća da na Zemlji ima puno tipova ljudi.
-Ovo je svijet u malome. -Istina!
Nije li ovo užitak?
DNEVNI UTRŽAK: 5150 JENA
Šum mora umiruje.
Da.
Ugodno je.
Imam dojam da smo u kući i dugo i kratko.
Ali osjećam se ispunjeno nakon ovog iskustva.
Ovako…
Htio sam ti reći da sam uživao u Zelenom prostoru
jer si ti bio ondje.
Isprva sam sve pogrešno shvatio.
Mislio sam da si mi ti pisao.
-Ja? -Da.
A, tako.
Ali nije me to mučilo.
Naprotiv, zahvaljujući tomu
zainteresirao sam se za tebe.
To je bio okidač svega.
Nakon otprilike pola mjeseca
saznao sam da ti se sviđa Kazuto.
Meni?
Da.
Gledajući kako se direktno suočavaš s osjećajima,
shvatio sam koliko si vjeran sebi.
Iskreno si priznaješ što osjećaš.
Sviđa mi se ta tvoja osobina.
Jako mi se to svidjelo.
A i privlačan si mi.
Shvatio sam da želim navijati za tebe.
Mislim da sam to postigao.
Tijekom boravka u kući.
A sve ti ovo sada govorim…
jer…
danas napuštam Zeleni prostor.
-Danas? -Danas.
-Ma daj! Zbilja? -Da.
Nisam nikomu rekao.
Ha?
Šališ se?
-Tako sam tužna! -Nemoj ići.
Ni zbog čega ne žališ?
-Ne žalim. -Ne?
-Učinio si sve što možeš? -Jesam.
Da, uspio sam izraziti svoje osjećaje.
Ne tražim nikakav odgovor.
Samo sam htio iskreno reći što osjećam.
To sam želio.
Dakle… daj sve od sebe.
Želim da daš sve od sebe.
Ne brini se. Jer si privlačan.
Da, hvala ti.
-Budi samopouzdan. -Hoću.
Drago mi je što sam te uspio upoznati.
Mislim da smo zajedno iskusili puno raznih osjećaja.
Uživao sam u tome.
Sad se opraštam od tebe
i tužan sam.
Falit ćeš mi.
-Ovo je prvi dan. -Super.
Posljednje mi je rekao:
„Divim ti se.”
Ryota će mi je pripremiti.
Zavidan sam!
Želim raditi s tobom.
-Gensei. -Super!
-Puno ti hvala. -Hvala tebi.
Želim vam nešto priopćiti.
Što?
Danas napuštam Zeleni prostor.
Dugo sam se pripremao na ovo.
Ali ipak si ne mogu pomoći, plačem pred vama.
Smatram da sam postigao ono radi čega sam došao.
Puno sam toga dobio.
Zahvalan sam.
Rekao sam sve što sam želio reći.
Uspio sam uživati u zabavi sa svima svoje posljednje večeri ovdje.
Ni zbog čega ne žalim.
Puno vam hvala.
Uživajte u preostalom vremenu ovdje.
Ne mogu ja ovo.
Dobro.
Moja obuća…
Vidimo se.
-Vidimo se. -Bok.
Idem.
-Hvala ti. -Sretno.
Míng tiān jiàn.
Pa-pa!
Učinio sam što sam mogao. Ne žalim.
Iskusio sam stvari koje inače ne bih.
Uspio sam reći što osjećam.
U tom pogledu
zbilja mislim da mi je zajednički život pomogao da sazrim kao osoba.
Sve što sam ovdje iskusio zaista je dragocjeno.
Gensei me potaknuo da kažem Kazutu što osjećam.
Ne želim zbog nečega žaliti.
Želim učiniti sve što mogu.
Ne mogu vjerovati.
-Gensei… -Napustio je Zeleni prostor.
Ali, znate,
Gensei je otpočetka bio blago rezerviran.
Nije baš mogao izraziti osjećaje,
ali drago mi je što odlazi osjećajući da je ostvario svoj cilj.
Zaista je sazrio kao osoba.
Što se nas tiče, mogao je ostati do kraja.
-Da. -Htio sam to.
Mogao je provesti još malo vremena sa svima.
Svi su mu dragi, ali sigurno je teško
kad neprestano osjećaš da ti ljubav nije uzvraćena.
-Teško je. -Jako teško.
Iako je ostalo malo vremena,
razumijem da Gensei radije ne bi osjećao tu bol
sad kad je sve poduzeo.
Baš je žalosno! Svi su plakali.
To samo dokazuje koliko im je ovo bilo divno iskustvo.
Da.
ZELENI PROSTOR
Kad bih se probudio, otvorio bih vrata i Gensei bi izašao.
Ali danas nije.
Ne govori to. Nedostaje mi.
Rekao bih: „Gensei!” „Bok, Tae.”
-Smijem li ja? -Izvoli.
Dobro.
-„Dobro jutro.” -Dobro jutro.
„Objavit ćemo tko će danas raditi.
Danas je voditelj smjene Ikuo.”
Ja?
„Ikuo, odaberi jednu osobu s kojom bi želio raditi.”
Dobro.
Dai.
Bi li radio sa mnom?
Molim te.
Rado.
Zdravo. Samo trenutak. Idem k njemu.
Želite li caffè latte?
Ledenu? S ledom?
-Hladnu. -Da.
Zašto kava ne izlazi?
-Prestalo je raditi? -Aha.
-Iako je uključeno? -Aha.
Pokvarilo se.
Što ćemo sada?
Mislim da nije u tome problem.
O, radi!
-Radi? -Da.
-To! -Super!
Laknulo mi je. Hvala ti!
Obuzela me panika.
Oprostite što ste čekali.
Hvala vam. Sretno.
Hvala lijepa!
Zbilja me obuzela panika. Hvala što si me smirio.
Nema frke.
Učimo pripremati kavu.
-Možemo li je sad dobiti? -Da, izvolite!
Ja ću jednu.
Bravo, g. Ikuo.
Brzo, prije negoli se ohlade.
Dva mala topla lattea.
Sad ćemo pripremiti ledenu i vruću.
-Da. -Dobro.
-Dodaš mi srednji poklopac? -Da.
Znam da si u gužvi. Hvala.
Obojica smo u gužvi.
-Pomažimo jedan drugomu. -Genijalan si.
Oprostite zbog pomutnje. Hvala što ste čekali.
-Hvala. -Hvala vam. Svako dobro!
-Vidiš li ih? -Da!
-Ma daj! -Na prozoru.
-Gdje? -Na prozoru.
Drugi odozgo.
Sprijeda.
Drago mi je!
Bilo je divno.
-Da! -Genijalno.
DNEVNI UTRŽAK: 7600 JENA
Zanima me zašto si mene odabrao.
Jednostavno je.
Htio sam nešto reći.
O onome jučer.
Hej, zašto si to učinio? Ozbiljno!
Nisam mislio da će moj postupak izazvati toliku frku.
Htio sam ti se ispričati.
Hvala ti, pažljiv si.
Ali imam još jedan osobni razlog.
Koji?
Imam dojam da svi misle da mi se sviđa Kazuto.
Ali za mene je to već prošlost.
-Zbilja? -Da.
-Bio sam uvjeren da ćeš odabrati Kazuta. -Znam.
Htio sam se sabrati prije negoli opet izrazim osjećaje.
-Komu? -Tebi.
-Meni? -Da.
Dai!
Imali smo pravo.
-Sviđa mu se Dai. -Da.
Razmišljao sam o tome.
-Evo pisma… -Molim?
Napisao sam ti ga.
Pročitat ću ga.
-„Dragi Dai.” -Da.
„Mislim da ne bih mogao dobro izraziti što osjećam pa ti pišem.
Najprije te želim pitati
jesi li sad sretan.
Super je što sam upoznao svog vršnjaka.
Htio sam te bolje upoznati.
Dobro smo se slagali i bio si zabavan.
Kad smo išli na karting,
bio sam odlučio da ću pozvati Kazuta na spoj pobijedim li,
ali zapravo sam stalno mislio na tebe.
Iako si mi se sviđao,
saznavši za tvoj i Shunov odnos,
povukao sam se.
Ne želim vas uspoređivati,
ali kad razmišljam o tome kojih mi se deset stvari sviđa kod simpatije,
za tebe ih mogu više navesti.”
Sviđa ti se Kazuto, zar ne?
Što ti se točno sviđa?
Čujem da je dobar znak ako možeš navesti deset stvari.
„Analizirajući iskreno što osjećam, moji su osjećaji prema tebi jačali.
Katkad sam bio malo ljubomoran kad si bio sa Shunom.
Često sam te molio za savjet.
Od tebe sam i puno slušao o Shunu.
Katkad se nedopustivo odnosio prema tebi.
Ja ne bih dopustio da patiš.
Ne bih htio da budeš tužan.
Mazio bih te i pazio.
Tvoji bi mi osjećaji bili najvažniji i sada bih te usrećivao.
Možeš li me zamisliti kao svog dečka, a ne samo kao prijatelja?”
Iskreno mi je priznao što osjeća.
Sretan sam, ali i zbunjen.
Jesi li sretniji kad voliš ili kad si voljen?
Ovo je poput sapunice!
-Baš! -To se događa u serijama!
A iduća je epizoda zadnja!
-Ne! -Ne želim to!
Neće stići sve razriješiti.
Neće stići u jednoj epizodi!
Prijevod titlova: Vojmir Špoljarić