Vi er hjemme!
-Velkommen hjem. -Hei.
-Hei, dere. -Det var gøy.
-Var det moro? -Ja.
Ja, det var moro.
De er hjemme.
Hvor er de?
Der er de.
-Velkommen tilbake! -Juhu!
-Velkommen hjem. -Hei.
Vi er hjemme.
Alle er her.
-Ja, alle er her. -Velkommen hjem.
Noen utviklinger?
-For mange. -Er det sant?
Det var det.
Hva med dere? Noen utviklinger?
Ja.
Hva slags da?
Vi sov sammen.
-Hva? -Vi sov sammen.
-Hadde dere sex? -Ja.
Hva? Er det sant?
Det er løgn.
-Løgn? -Det var bare løgn.
De ville aldri sagt det til oss.
Ikke det?
Kysset dere?
Dere gjorde det.
-Jeg ser gløden. -Gløden, ja.
Må ha vært et bra kyss.
-Kysset. -Gløden etter kysset.
-Gløden etter kysset er… -Varer så lenge!
Den henger igjen.
-Det var jo et bra kyss. -Shun er så gjennomskuelig.
Dai må både ha tenkt "slutt" og "du er så søt".
-Jeg har mye å spørre om. -Spør om hva som helst.
Da du ble nevnt sammen med Ryota,
-så så du glad ut. -Gjorde jeg?
Men du så ikke like glad ut som Dai.
Jeg har visst en stund nå
at Ryota har følelser for Kazuto.
Jeg var glad for daten, men jeg hadde blandede følelser.
-Jeg skjønner. -Ja.
-Vi kom tilbake i dag tidlig, sant? -Ja.
Jeg synes Ryota så litt trist ut.
Da Kazuto og Alan kom tilbake,
så føltes det som om det plagde ham litt.
Så hva skal du gjøre nå?
Å si hva jeg føler nå
ville virket mot sin hensikt, tror jeg.
På dette stadiet.
Jeg må ha emosjonelt rom…
…før jeg sier hva jeg føler. Det ville nok vært best.
Alan sa dette:
Spør deg selv om det gjør deg glad eller ei når du tar et valg.
Han sa det er det han tenker på.
Jeg er helt enig i det.
Vil det gjøre meg glad eller ikke?
Spørsmålet burde være enkelt, og jeg må bare ta grep.
Men selv om jeg sier til Ryota hva jeg føler,
så tror jeg ikke at det gjør meg glad.
Jeg skjønner.
Jeg skal tenke på det til i morgen.
Men ikke tenk for mye.
Du har rett.
Går det bra med deg?
Her om dagen spurte jeg alle hvordan de kom ut.
Akkurat.
Dere ga meg mot.
Men…
Men jeg er fortsatt redd.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg skal si det til dem.
Men hvordan burde jeg si det?
De kan reagere på flere ulike måter.
Men det er dobbelt så sjokkerende.
Din datter er… Nei, ikke datter.
Din sønn er homofil.
I tillegg så vil hele verden få vite om det.
Jeg er urolig for hva de vil tenke.
Men det kan være en god mulighet også.
Om du ikke ble med i programmet, når skulle du si det da?
Jeg hadde ikke noen konkret plan for når jeg skulle si det.
-Men du ville si det. -Ja.
Da er det en god mulighet.
-Du har rett. -Du gjør ikke noe galt.
Mens jeg har vært her
så har jeg fått fine forbindelser, og ikke bare venner jeg drikker med.
Jeg føler meg støttet.
Jeg tror jeg kan si det til dem uten å tenke for mye over det.
-Det er bra. -Vi begge skal ikke tenke for mye.
-Riktig. -Slapp av, du klarer det.
Taeheon har ikke opplevd romantikk her,
men han har en egen historie gående.
-Det er sant. -Det er veldig fint.
Gensei er heller ikke sikker på
om det gjør ham glad å si hva han føler til Ryota.
Sant.
Kanskje han føler at han ikke vil plage Ryota med noe.
-Nei. -Ikke sant.
Spiser han for seg selv?
-Hvorfor? -Vent litt.
God morgen, Taeheon.
Jeg vet ikke hvorfor Shun er så sur.
Vel…
Kanskje han ikke likte noe jeg gjorde.
Du vet,
kanskje noe negativt skjedde,
og så kommer det en reaksjon.
Hva skjedde?
-Over natten? Umulig. -Det er for snart.
Det plinget.
"God morgen."
-God morgen. -God morgen.
"Dagens vakt kunngjøres."
-Her kommer det. -Vær så god.
"I dag
skal Gensei jobbe.
Gensei, velg én person som du vil jobbe sammen med."
-Hva? -Én person?
Gen får velge.
Nå får vi se hva Gen føler.
-Jeg ber deg. -Meg?
-Er det greit? -Gjerne.
Kos dere.
Kan jeg sminke deg? Du ser sliten ut i dag.
-Du ser sliten ut. -Vær så snill.
-Så frekt. -Han har ringer under øynene.
La oss ikke dekke til fregnene.
Nei, ikke gjør det.
-Det er sjarmen min. -Ja.
-Flott! -Han ser nydelig ut.
Du kan la det vokse ut bak.
-Fra og med nå? -Ja.
Det er fint å pynte noen du er glad i.
Når du sminker noen, så sitter du tett opp mot dem.
Ja. Hjertet hamrer.
-Ok. -Greit.
Har du øvd på å tegne?
Nei.
Du kunne jobbet som en ekte barista hvor som helst.
Du beveger deg så elegant og effektivt.
Takk. Du smigrer meg.
Her har du guavajus.
-Bare ta et sugerør. -Takk.
Tusen takk.
Herlig!
1 900 yen.
-Vi overgikk første dagen. -Ja.
Kom igjen.
Et fint minne.
FØRSTE DAG SALG: 1 700 YEN
Håndskrifthendelsen.
Ja, misforståelsen.
Vi lager en liste over det vi gjør i dag.
-Trening og soling. -Og basseng, sant?
Kan jeg være alene?
-Hva? -Hvorfor det?
Jo da, men hva skjedde?
Jeg får ikke slappet av om vi er sammen.
Jeg trenger litt rom.
Fra oss?
Fra ham.
-Fra Dai? -Ja.
Dai, du lurer vel på hvorfor.
Om du har noe å si, må du prate om det.
Følelser kan endre seg.
Det er slitsomt.
-Vil du si noe, Dai? -Nei.
-Ingenting? -Nei.
Dai kan ha fått nok…
-Det er utmattende. -Han viser så mye kjærlighet…
-Men det samler seg ikke opp. -Nei.
Hva skjedde?
Det er en ting jeg tenker på.
I går,
før jeg tok et bad…
Shun sa: "Ta denne skjorta. Jeg hadde den på i et sekund."
Jeg sa: "Det går bra, jeg tar en ny."
Men han sa den var ren.
Så jeg sa "greit" og tok den.
Men jeg hadde bare på meg det jeg skulle ha på meg.
Jeg tok på skjorta mi og gikk opp for å ta på ansiktsmaske,
-og Shun sa: "Du går ikke med min." -Det må være det.
Alle har skjønt det.
-Ja. -Hvordan Shun tenker.
"Beklager at jeg ikke gikk med skjorta di." Må jeg si unnskyld for det?
Vet du hva?
Det du ser og føler fra din side?
Hvorfor er du ikke ærlig med ham?
Jeg vil gjerne si det til ham.
Det føles bare feil at jeg må ta initiativ til å begynne med.
La oss prate.
-Er du sikker? -Ja.
-Jeg er litt urolig. -For hva da?
-For deg. -Meg?
Ja.
Det er vondt å se på deg.
Seriøst?
Du holder deg igjen for ham.
Han leker med følelsene dine.
Jeg tror det må være vondt for deg.
Jeg vil prøve, selv om det tærer på meg.
Jeg vet ikke hvem av oss som vil tæres ned først.
Du støttet meg, så jeg vil støtte deg.
Du er så søt.
Om det er noe
som får deg til å reagere så sterkt,
så betyr det at du føler noe romantisk, ikke sant?
Det er sant. Men jeg…
Det var det jeg tenkte.
-Da gir jeg den støtten jeg kan. -Ja.
Liker han Dai?
Det uttrykket betyr det, ikke sant?
Men kanskje han ikke klarer å gi slipp på følelsene sine for Kazuto.
Ja, det er også mulig.
-Hva betyr det uttrykket? -Jeg vet.
Ikke igjen, Shun…
Shun og Dai vil holde på sånn evig.
For alltid. Det er en syklus.
Dai sier han vil prøve selv om det tærer på ham.
Det er imponerende.
Ikke mange kunne sagt det.
-Jeg har aldri hørt noen si det før. -Utrolig.
Han har aldri følt det sånn før.
-Akkurat. -Sant.
Det er viktig for ham.
Det er veldig synd.
Ja, jeg vet.
Men det er greit.
Skal du prate med ham?
Ja, jeg finner en tid.
Jeg skal prate med ham.
Fortell om du trenger noe.
-Er det godt? -Ja.
-Jeg vil ta meg en lur. -Skjønner.
Hva skjer?
Hva er grunnen?
-Jeg vil ikke si det. -Hvorfor ikke?
Det er så lite.
Det er stort for meg, men andre ville blitt forbløffet.
Jeg vil ikke si det.
Hva da? Jeg forstår ikke.
Hva tenker Ikuo? Hvorfor prater han med Shun?
Vi vet ikke svaret på det.
Han vil nok hjelpe dere.
Men det føles kanskje som unødvendig innblanding for dere.
Han prøver nok ikke å være slem.
Ja, det er sant.
Jeg snakker mye,
men jeg er dårlig til å uttrykke tankene mine for folk.
Frustrasjonen av å kunne finne de rette ordene gjør meg emosjonell.
-Ja. -Det forstår vi.
-Jeg er redd for det, så… -Du vil ikke såre ham.
Det er derfor jeg prøver å ta midlertidig avstand fra ham.
Der er jeg nå.
Dere begge vet at dere føler like ting for hverandre.
Men om du ikke vil sette ord på det mens vi bor sammen,
så uroer det alle andre også.
Jeg tror dere to burde prate om det,
men om det er vrient, kan dere gjøre det med oss.
Da gjør jeg det.
-Vil du ha oss der? -Ja.
Jeg vil høre hva alle andre mener også.
Skal jeg rope på dem? Går det bra?
Er du klar? Jeg henter dem.
Ok.
Hei, folkens.
Etter at Shun og jeg pratet…
…så…
Vi ble enige om at han vil uttrykke følelsene sine med alle til stede.
Kan vi få et øyeblikk med dere?
Hvorfor gjorde du det? Seriøst.
-Hvorfor trodde du det var lurt? -Jeg vil ikke tvinge deg,
men alle går på nåler rundt dere.
Jeg ville ikke bare si: "Dai, gå og prat med ham."
Av de grunnene…
-Ba du ham om å prate? -Nei.
-Ba Shun deg? -Jeg kom til ham…
-Sant? -Ja.
Hva? Nå ble det litt ekkelt.
Å nei.
Mennesker er vanskelige.
Ikuo bryr seg.
Dai føler at det ikke angår dem, og det forstår jeg.
-Beklager, men jeg kan ikke være der. -Det går bra.
Jeg kan ikke være der.
Ro deg ned og slapp av. Bare vær deg selv.
Ja.
-Kommer han? -Nei…
Bedre å la Dai prate med ham alene.
Skjønner.
UNIVERSITETSSTUDENT
Beklager at jeg blandet meg.
-Det var uten samtykke. -Du hadde gode intensjoner.
-Ja, men… -Da er det greit.
Shun har sine følelser, og det har Dai også.
Uansett om de har følelser for hverandre,
tenkte jeg det var viktig å oppfostre et fint miljø for alle.
Men akkurat nå
så angrer jeg på det jeg gjorde.
Du ville gjøre noe for å hjelpe.
Ja, det var klart.
Vi forsto det.
Vi vet du ikke mente noe vondt med det.
Du vil bare at alle skal være glade.
Ja.
Fundamentalt er vi alle enige.
Alan, kommer du?
Takk.
Det var første gang jeg følte at noen avbrøt rytmen min med Shun.
Det var viktig for meg å prate med ham til rett tid.
Jeg ville høre hva Shun virkelig føler.
Men nå har Ikuos mening forkludret det,
og det gjør meg dårlig.
Og nå vil Shun prate foran alle.
Men angående det…
Jeg er imot det.
Om Shun har noe å si, burde han si det rett til deg.
Han sier at han vil høre hva alle mener.
Han sa ikke at han vil prate, men at han vil høre oss snakke.
Om alle andres meninger påvirker det han føler,
så er det ikke lenger Shun.
Jeg tror han føler seg usikker.
Han har bare ikke den selvtilliten.
Han er redd.
Nå bare sier jeg ting.
Hva om jeg ikke tåler det han sier?
Du tåler det.
Jeg er redd.
Så klart det er skummelt.
Men bare tenk positivt.
Og ikke glem hvor snill du er.
Vær snill med deg selv, og vær snill med Shun.
Irritasjonen og sinnet vil forsvinne før du aner det.
Godhet kan være magisk.
Ta Shun i hånda og snakk med ham nå.
Jeg tror det er viktig å gjøre det nå.
Han er så empatisk.
-Vidunderlig menneske. -Ja.
Jeg vil bo med ham.
-Vil du bo med ham? -Høres bra ut.
Shun.
Vi går til spisestuen.
Ok.
Takk, gutter.
Du trenger en klem.
Beklager.
Det går bra. Du er snill og fantastisk.
Ikke gråt, vennen.
Noe å drikke? Du har vann.
Sånn utvikler man seg.
Han følte at han måtte gjøre noe.
-Han måtte prøve. -Ja.
Han tenkte at om de pratet, så ville det ordne seg.
Jeg vil vite hvorfor du gjorde det du gjorde.
Hvorfor vil du vite det nå?
Jeg har villet det hele tiden.
Hvorfor spurte du meg ikke da?
Jeg tror det har noe med skjorta å gjøre.
Jeg ville ikke at du…
…skulle ta det for gitt og tenke at jeg ville komme tilbake
hver gang noe skjer.
Jeg har tenkt mye på det.
-T-skjorta var bare starten. -Ja.
Jeg sa jeg var forelsket i noen frem til nå nylig, sant?
Jeg sammenlignet deg med ham.
Ja.
Han gikk alltid med T-skjorta mi.
En måte å vise kjærlighet på.
Å gå med skjorta di?
Det er vanskelig å bli sammenlignet med en eks.
Du er mer følsom enn jeg trodde.
Det var en god påminnelse på at du er en følsom person.
Om det er noe sånt, så kan jeg veldig gjerne takle det.
Ja.
Det er greit om du sammenligner meg med eksen.
Men om du kan gi slipp på det vi har delt så lett,
så gjør det meg trist.
Jeg vil ikke gi slipp på det.
Ved å prate om det direkte,
så tror jeg at vi kan legge det bak oss.
Men om noe som det med skjorta skjer igjen,
og jeg sier: "Ikke snakk med meg",
så blir det bare…
…sånn igjen.
Jeg tror ikke det.
Jeg er sikker på at jeg ikke skal la det skje.
Ja.
Takk.
Vil du gå tilbake?
Greit.
-Vi er tilbake. -Velkommen tilbake.
Jeg vil se ansiktet ditt.
Du smiler nå, sant?
Jeg vet du smiler!
Ser du? Du smiler!
Er han flau?
Det var så fint!
-Dai er fin. -Dai var utrolig.
Han er for perfekt.
Ansiktsuttrykket hans var så fint.
Det var utrolig.
"Dette vil skje igjen." "Jeg lar det ikke skje."
Kan du si noe sånt? Det var så kult!
Jeg vil være som Shun.
Shun kan ha kommet nærmere andre før,
men når han er som han er, så kan de gå lei av ham.
Det kan ha skjedd før.
Det virker som han vil se om personen vil bli ved hans side
uansett hvor langt han tar det.
Han setter Dais kjærlighet på prøve igjen og igjen.
Du innser at det fins mange slags mennesker her på jord.
-Dette er et mikrokosmos av samfunnet. -Ja!
Er det ikke deilig?
DAGENS SALG: 5 150 YEN
-Lyden av havet er så beroligende. -Ja.
Det er deilig.
Oppholdet vårt i huset føles både langt og altfor kort.
Men jeg føler at dagene mine har vært fullverdige.
Vel…
Jeg ville si at jeg har hatt det fint på Green Room
fordi du har vært der.
Jeg misforsto det først.
Jeg trodde du skrev brev til meg.
-Jeg? -Ja.
Ja vel, ja.
Men det plagde ikke meg så mye.
Faktisk så var det på grunn av det
at jeg ble mer interessert i deg.
Det var det som motiverte meg.
Halvveis inn i programmet
skjønte jeg at du hadde følelser for Kazuto.
-Jeg? -Ja.
Og da jeg så deg gå dine egne følelser i møte,
så skjønte jeg hvor sann og ekte du er mot deg selv.
Du er ærlig mot deg selv.
Den delen av deg er veldig kul.
Jeg likte det.
Du er tiltrekkende til å begynne med.
Jeg ville bare heie på deg.
Jeg tror jeg har klart det.
Mens jeg har bodd her.
Og det er på tide.
Jeg…
…skal forlate Green Room i dag.
-I dag? -I dag.
-Nei. Hvorfor det? -Ja.
Jeg har ikke sagt det til noen.
Hva?
Mener du det?
-Så trist! -Ikke dra.
Angrer du på noe?
-Nei. -Ikke det?
-Gjorde du alt du kunne? -Ja.
Jeg klarte å uttrykke mine følelser.
Jeg ville ikke kreve et svar.
Jeg ville bare uttrykke det jeg virkelig følte.
Det var det jeg ville.
Så… gjør ditt beste.
Jeg vil du skal gjøre ditt beste.
Ta det med ro. For du er attraktiv.
Ja, takk.
-Vær selvsikker. -Ja.
Jeg er glad jeg møtte deg på Green Room.
Jeg tror vi har delt mange følelser for hverandre.
Det var veldig fint.
Så det å si ha det til deg nå
gjør meg ganske trist.
Jeg vil savne deg.
-Dette er første dagen. -Flott.
Og hans siste ord var
"jeg beundrer deg".
-Ryota skal lage en til meg. -Hva? Jeg er sjalu.
Jeg vil jobbe med deg.
-Gensei. -Ok!
-Tusen takk. -Takk.
Jeg har en kunngjøring.
Hva er det?
Jeg skal forlate Green Room i dag.
Jeg har øvd på å si det der en stund.
Men jeg kan ikke noe for å gråte foran dere alle.
Jeg har oppnådd det jeg kom hit for å gjøre.
Jeg har fått mye ut av det.
Jeg er bare takknemlig.
Jeg har sagt alt jeg ville si.
Jeg fikk ha en fin fest med alle på min siste kveld.
Jeg angrer ikke på noe.
Tusen takk.
Nyt resten av tiden deres her.
Jeg orker det ikke.
Greit.
Skoene mine…
Vi ses.
-Vi ses. -Ha det.
Jeg drar.
-Takk. -Ha det bra.
Míng tiān jiàn.
Ha det.
Jeg gjorde det jeg kunne. Ingen anger.
Jeg opplevde nye ting.
Jeg uttrykket det jeg følte.
På den måten
tror jeg at det å bo sammen med de andre har hjulpet meg å utvikle meg.
Alt jeg har opplevd her er en gave. Alt sammen.
Gensei oppmuntret meg til å si hva jeg føler til Kazuto.
Jeg vil være her uten å angre på noe.
Jeg vil gjøre alt jeg kan.
Jeg kan ikke tro det.
-Gensei… -Han har forlatt Green Room.
Men du vet,
Gensei var ganske reservert fra starten av.
Han kunne ikke uttrykke følelsene sine, men til slutt
er jeg glad han dro med en følelse av å ha oppnådd noe.
Han vokste som person.
-For vår del kunne han blitt til slutt. -Jeg ville han skulle bli.
Han kunne tilbrakt mer tid med de andre.
Han liker alle her så godt, men det må være tøft
å ikke få gjengjeldt kjærligheten sin.
-Vanskelig. -Veldig.
Så selv om det bare er litt mer tid,
skjønner jeg at han ikke ville kjenne den smerten mer,
når han gjorde alt han kunne.
Det er hjerteskjærende. Alle gråt.
Det viser hvor vidunderlig det var for dem å bo sammen.
Nemlig.
Når jeg sto opp,
åpnet jeg døren, og så var Gensei der.
Men ikke i dag.
Ikke si det. Jeg savner ham.
Jeg sa: "Gensei!" Og han svarte: "Hei, Tae."
-Får jeg? -Vær så god.
Greit.
-"God morgen." -God morgen.
"Dagens vakt kunngjøres.
Ikuo skal jobbe i dag."
Jeg?
"Ikuo, velg en person som du vil jobbe sammen med."
Ja.
Dai.
Vil du bli med meg?
Gjerne.
Veldig gjerne.
Hallo. Vent litt. Jeg går til ham.
Vil du ha en latte?
Kald? Med isbiter?
-En kald en. -Ja.
Hvorfor kommer ikke kaffen ut?
-Sluttet den å virke? -Ja.
-Selv om den er på? -Ja.
Den er ødelagt.
Hva skal vi gjøre?
Jeg tror ikke det er det.
Å, den funker!
-Går den? -Jepp.
-Hurra! -Herlig!
Nå ble jeg lettet. Takk!
Jeg fikk panikk.
Vi beklager ventingen.
-Takk. Lykke til. -Takk.
Jeg fikk helt panikk. Takk for at du beholdt roen.
Ingen årsak.
Vi lærer å lage kaffe.
-Kan vi få en nå? -Ja, så klart!
Da tar jeg en, da.
Bra jobba, Ikuo.
Her, før den blir kald.
To stykk varm latte.
To stykk varm latte. To.
-Nå lager vi en islatte og en varm latte. -Ja.
-Få et medium lokk. -Ok.
Jeg vet du er travel. Takk.
Du er også travel.
-Vi hjelper hverandre. -Du er fantastisk.
Beklager kaoset. Takk for at dere ventet.
-Takk. -Tusen takk. Ha det bra.
-Ser du dem? -Ja!
-Du tuller. -Vinduet.
-Hvor? -Ved vinduet.
Andre fra toppen.
Mot fronten.
Så gøy!
Det var fint.
-Ja! -Så fantastisk.
DAGENS SALG: 7 600 YEN
Jeg vil vite hvorfor du valgte meg.
Det er enkelt.
Det er noe jeg ville si.
Angående i går.
Hvorfor gjorde du det? Seriøst.
Jeg trodde ikke at mine handlinger ville lage så mye bry.
Nei.
Jeg ville si unnskyld.
Takk for omtanken.
Men det er en annen personlig grunn.
Hva er det?
Jeg tror alle tror at jeg har følelser for Kazuto.
Men det er over for meg.
-Er det sant? -Ja.
-Jeg trodde du ville velge Kazuto. -Jeg vet det.
Jeg ville nullstille følelsene mine før jeg uttrykte dem igjen.
-For hvem? -Deg.
-Meg? -Ja.
Det er Dai.
Vi hadde rett.
-Det var Dai. -Det var det.
Jeg har tenkt på det.
-Her er et brev… -Hva?
…som jeg skrev.
Jeg ville lese det opp.
-"Kjære Dai." -Ja.
"Jeg trodde ikke jeg kunne si hva jeg følte, så jeg skrev det ned.
Først ville jeg spørre om du er lykkelig nå?
Det var fint å møte en på samme alder.
Jeg ville bli kjent med deg.
Vi kommer overens, og du er morsom.
Da vi kjørte go-kart,
ville jeg be Kazuto ut på en date om jeg vant,
men jeg hadde deg i bakhodet.
Selv om jeg hadde følelser for deg,
etter hvert som jeg fant ut om deg og Shun,
så tok jeg et skritt tilbake.
Jeg mener ikke å sammenligne,
men når jeg tenker på de ti tingene jeg liker om den jeg er forelsket i,
så kan jeg komme på mange flere med deg."
Du liker Kazuto, sant?
Hva liker du med ham?
Det er et godt tegn om du kommer på ti ting.
"Da jeg tenkte over følelsene mine, så vokste de.
Noen ganger ble jeg sjalu når du var med Shun.
Jeg kom til deg for å få råd.
Jeg hørte også mye om Shun fra deg.
Jeg så deg bli behandlet på en måte jeg ville hatet.
Jeg ville ikke gjort deg nervøs. Jeg ville ikke gjort deg lei deg.
Jeg ville vært så hengiven.
Jeg ville prioritert følelsene dine og gjort deg glad.
Kan du se på meg som en romantisk partner og ikke bare som en venn?"
Han uttrykte følelsene sine åpent og ærlig for meg.
Jeg er glad, men forvirret.
Er det bedre å bli elsket eller å være den som elsker?
Dette er som et TV-drama!
-Ja. -Det er det som skjer på TV!
-Og neste episode er den siste! -Jeg vil ikke det!
-De kan ikke avslutte sånn. -Hva skjer?
Hvordan kan det bare være én igjen?
Tekst: Ekaterina Pliassova