Am venit!
- Ne-am întors! - Am revenit.
- Bună! - Ne-am distrat!
- V-ați distrat? - Da.
Da, ne-am distrat.
S-au întors.
Unde sunt?
Uite-i!
- Bine ați revenit! - Bine ați revenit!
Am venit!
Toată lumea e aici.
- Da, suntem toți. - Bine ați revenit!
Ce s-a mai întâmplat pe aici?
S-au întâmplat multe.
Serios?
Da.
Și voi aveți noutăți?
Da.
Ce s-a întâmplat?
Am dormit împreună.
- Ce? - Am dormit împreună.
Ați făcut sex?
Da.
Ce? Pe bune?
E o minciună.
- A mințit? - Normal!
Nu ne-ar fi spus dacă ar fi făcut.
Nu?
V-ați sărutat?
V-ați sărutat!
- Se vede cum străluciți. - Da.
Cred că sărutul a fost bun.
- Sărutul… - Străluciți!
Strălucirea de după sărut…
Persistă.
- A fost un sărut minunat. - Shun e foarte transparent.
Dai e amuzat de ceea ce face, dar sigur vrea să înceteze.
- Am multe întrebări. - Da, sigur.
Tu păreai fericit când s-a anunțat că vei ieși la întâlnire cu Ryota.
- Da? - Dar Ryota nu părea foarte fericit.
Am știut de ceva vreme
că Ryota era îndrăgostit de Kazuto.
M-am bucurat că am ieșit la întâlnire, dar am avut sentimente contradictorii.
Înțeleg.
Da…
- Azi-dimineață am revenit cu toții, nu? - Da.
Cred că Ryota părea puțin trist.
Când Kazuto și Alan s-au întors,
am simțit că era puțin deranjat.
Ce vei face acum?
Dacă i-aș spune ce simt acum,
cred că ar fi contraproductiv.
Mai ales acum.
Trebuie să-mi dau seama exact ce simt înainte să-i spun.
Așa ar fi cel mai bine.
De exemplu, cum a spus Alan:
„Întreabă-te dacă vei fi fericit când vei face o alegere.”
El ține mereu cont de asta.
Iar eu sunt complet de acord cu el.
Mă va face fericit sau nu?
Întrebarea ar trebui să fie simplă. Trebuie doar să acționez.
Însă chiar dacă îi spun lui Ryota ceea ce simt,
nu cred că voi fi fericit.
Înțeleg.
Mă voi gândi mai bine diseară.
- Dar nu te gândi prea mult. - Da, ai dreptate.
Tu te simți bine?
I-am întrebat pe ceilalți cum și-au dezvăluit orientarea sexuală.
Așa…
Mi-ați dat curaj.
Dar…
Dar încă mi-e teamă.
Nu știu ce să fac.
E clar că-mi voi anunța părinții. Dar cum să le spun?
Ar putea reacționa în diferite feluri.
E de două ori mai dificil.
„Fiica voastră e...” Nu fiica am vrut să spun.
„Fiul vostru e gay.”
În plus, și restul lumii va afla.
Așa că îmi fac griji când mă gândesc ce vor crede.
Cred că e o oportunitate extraordinară.
Dacă nu ai fi participat la emisiune, când ai fi avut de gând să le spui?
Nu am stabilit un moment anume în care să le spun.
- Dar ai vrut. - Da.
Atunci e o ocazie bună.
- Ai dreptate. - Nu greșești cu nimic.
Cât am stat aici,
am simțit c-am format legături speciale, nu doar că mi-am făcut prieteni.
Mă simt sprijinit.
Cred că le voi putea spune fără să mă gândesc prea mult.
E bine.
Nu ne vom gândi prea mult.
- Da. - Nu-ți face griji, poți s-o faci!
Taeheon nu și-a găsit iubirea aici, dar are și el propria lui poveste.
- Așa e. - Cred că e foarte frumos.
Nici Gensei nu e sigur că va fi fericit dacă-i va spune lui Ryota ceea ce simte.
Așa e.
Crede că doar îl va deruta pe Ryota, iar asta nu-l va face fericit.
- Da. - Da, așa e.
IUBITUL
CAMERA VERDE
SHUN, 23 DE ANI
DAI, 23 DE ANI
- Mănâncă separat? - Ce?
- De ce? - Stați așa!
Bună dimineața, Taeheon!
Nu știu de ce Shun e nemulțumit.
Ei bine…
Poate nu i-a plăcut ceva ce-am făcut.
Știi…
Poate s-a întâmplat ceva aiurea și va urma o reacție din partea lui.
Ce s-a întâmplat?
- Peste noapte? - E prea repede.
A sunat!
„Bună dimineața!”
- Bună dimineața! - Bună dimineața!
„Vom anunța cine va lucra azi.”
- Hai să vedem! - Spune-ne!
„Gensei va lucra azi în rulota cu cafea.
Gensei, alege o persoană cu care vrei să lucrezi.”
- Ce? - O persoană?
Gen va alege.
Își va face ordine în sentimente.
- Te rog să vii cu mine! - Eu?
- E în regulă? - Mi-ar face plăcere.
Distracție plăcută!
Pot să te machiez? Pari obosit.
- Chiar pari obosit. - Te rog!
- E nepoliticos. - Are cearcăne.
- Nu vreau să acopăr pistruii. - Chiar te rog.
- Fac parte din farmecul meu. - Da.
- Minunat! - Arată uimitor!
Ai putea să-ți lași părul lung.
- De acum? - Da.
E plăcut să aranjezi persoana iubită.
Când îl machiezi, fața lui e aproape de a ta.
Îți bate inima cu putere.
- Bun… - Așa!
Ai mai desenat?
Nu.
Ai putea lucra ca barista oriunde.
- Ești eficient și te miști grațios. - Mulțumesc! Sunt măgulit.
Poftiți sucul de guava!
- Paiele sunt acolo. - Mulțumesc!
Mulțumim mult!
Bun…
Avem 1.900 de yeni.
- Mai bine ca în prima zi. - Da.
La treabă!
E o amintire plăcută.
PRIMA ZI: 1.700 DE YENI
- Incidentul cu scrisul de mână. - Da, neînțelegerea.
Hai să ne notăm ce facem azi!
- Sală și plajă. - Și piscină, nu?
Pot să stau singur?
- Ce? - De ce?
Da, dar ce s-a întâmplat?
Nu mă simt bine dacă suntem împreună.
Vreau să fiu puțin singur.
Ne eviți?
Doar pe el.
- Pe Dai? - Da.
Dai, cred că te întrebi de ce.
Dacă ai ceva de spus, trebuie să vorbești.
Sentimentele se pot schimba.
N-am chef acum.
- Tu ai ceva de spus, Dai? - Nu.
- Nimic? - Nu.
Poate că Dai s-a săturat…
E extenuant.
El îi oferă dragoste…
- Dar nimic nu se lipește. - Așa e.
Ce s-a întâmplat?
Ar putea fi ceva.
Ieri, înainte să fac baie,
Shun a spus: „Ia tricoul meu, nu l-am purtat mult.”
Dar eu i-am spus că am unul nou.
Dar el a insistat că e curat.
Așa că am spus „bine” și l-am luat.
Dar am purtat ce voiam inițial să port.
Mi-am pus tricoul meu, iar el s-a dus să-și pună o mască de față.
Apoi a spus: „Nu-l porți…”
- Asta e. - Da.
Toți și-au dat seama.
- Da. - Știu cum gândește Shun.
„Îmi pare rău că nu ți-am purtat tricoul”? Trebuie să-mi cer scuze pentru asta?
Uite părerea mea!
Dacă nu-i spui ce simți, el nu-și va da seama singur.
De ce nu ești sincer cu el?
Nu e vorba că nu vreau să-i spun.
Mi se pare greșit că eu trebuie să inițiez discuția asta.
Hai să vorbim!
- Ești sigur? - Da.
- Îmi fac griji. - Pentru ce anume?
- Legat de tine. - Da?
Da.
Nu suport să te văd așa.
Pe bune?
Tu încerci să fii reținut, iar el se joacă cu sentimentele tale.
Cred că e dureros și pentru tine.
Vreau să încerc, chiar dacă asta mă epuizează psihic.
Deși nu știu care dintre noi va ceda primul.
Tu m-ai ajutat pe mine, așa că vreau să te ajut și eu pe tine.
Ești un dulce.
Dacă ceva te face să reacționezi atât de puternic,
înseamnă că sentimentele tale sunt de natură romantică.
- Așa e. Dar eu… - Așa credeam și eu.
Te voi sprijini cât voi putea de mult.
Da…
Îl place pe Dai?
După expresia feței, îl place pe Dai, nu?
Dar e posibil să nu poată renunța la ceea ce simte pentru Kazuto, nu?
Și așa se poate explica expresia feței sale.
- Cum s-ar putea explica? - Și eu aș vrea să știu.
- Nu din nou, Shun. - Așa o vor ține mereu.
Pentru totdeauna. E un ciclu.
Dai spune că va încerca până nu va mai putea.
E impresionant!
Puțini ar putea spune asta.
- Eu n-am auzit la nimeni. - E incredibil!
Nu a mai simțit niciodată așa ceva.
- Da. - Așa e.
Ține mult la Shun.
- Păcat că n-a venit. - Da.
Dar e în regulă.
Ai de gând să vorbești cu el?
Da, o să găsesc un moment potrivit.
O să vorbesc cu el.
Să ne spui dacă te putem ajuta.
- E bună mâncarea? - Da.
- Aș dormi puțin. - Te cred.
Ce se întâmplă?
Ce faci?
Ce te deranjează?
- Nu vreau să-ți spun. - De ce?
Nu e mare lucru.
Pentru mine contează, dar pentru alții ar fi o prostie.
Nu vreau să spun.
Ce? Chiar nu înțeleg.
Ce-i în capul lui Ikuo? De ce vorbește cu Shun?
Habar n-avem.
Sunt sigur că vrea să vă ajute.
Dar probabil că ție ți se pare că se bagă fără rost.
Sunt sigur că nu o face cu răutate.
Da, așa e.
Vorbesc mult,
dar nu mă pricep să-i spun cuiva ce simt pentru el.
Iar lucrul ăsta mă frustrează și mă enervează enorm.
- Da. - Am înțeles.
- Mi-e teamă, așa că… - Nu vrei să-l rănești.
De asta încerc să mă distanțez temporar.
Asta fac și acum.
Amândoi știți că simțiți la fel.
Dar, dacă nu exprimați asta în cuvinte cât timp locuim aici,
noi ceilalți ne facem griji.
Cred că ar trebui să vorbiți despre asta.
Dar, dacă e atât de greu, putem fi și noi de față.
Așa voi proceda.
- Serios? - Da.
Vreau și eu să aud părerea celorlalți.
Să-i chem? E totul în regulă?
Ești pregătit? Mă duc după ei.
Bine.
Băieți…
Am discutat puțin cu Shun…
și…
am căzut de acord
că vrea să-și exprime sentimentele de față cu toată lumea.
Aveți puțin timp liber?
De ce ai făcut asta? Pe bune!
- De ce-ai crezut că e o idee bună? - Nu vreau să te forțez.
Dar toți mergem ca pe ouă din cauza ta.
N-am vrut să te forțez să vorbești cu el.
Din aceste motive…
- I-ai cerut lui să vorbească? - Nu.
- Shun te-a întrebat? - L-am abordat…
- Da? - Da.
Situația a devenit urâtă.
Nu se poate!
Oamenii sunt dificili, nu?
Lui Ikuo îi pasă.
Și Dai are dreptate când spune că nu e treaba lor.
- Regret, dar nu pot fi prezent. - E în regulă.
Nu pot fi de față.
Calmează-te și relaxează-te puțin. Fii tu însuți!
Da.
- Vine și el? - Nu.
- O să vorbească singur cu el. - Da.
DAI, 23 DE ANI, STUDENT
Regret că m-am băgat unde nu trebuia.
- N-am cerut voie. - Ai avut intenții bune.
- Da, dar… - Atunci e în regulă.
Shun are propriile sentimentele, la fel și Dai.
Chiar dacă e vorba sau nu de iubire,
am considerat că e important să avem un mediu în care ne simțim bine.
Dar acum…
regret sincer ce am făcut.
Ai vrut să ajuți.
Da, s-a văzut.
Am înțeles.
Știm că n-ai făcut-o cu răutate.
Tot ce vrei e ca toată lumea să fie fericită.
Da.
În esență, toți vrem lucrul ăsta.
Alan, vii puțin?
Mulțumesc!
A fost prima dată când am simțit că cineva se bagă peste mine și Shun.
Pentru mine, era important să-i vorbesc la momentul potrivit.
Voiam să aud ce simte Shun cu adevărat.
Dar intervenția lui Ikuo mi-a stricat planurile,
motiv pentru care mă simt rău acum.
Iar acum Shun vrea să vorbească în fața tuturor.
În legătură cu asta… Eu nu sunt de acord.
Dacă Shun are ceva de spus, ar trebui să-ți spună ție direct.
Dar a spus că vrea să audă ce gândim.
Nu a spus că va vorbi, ci că va asculta care e părerea noastră.
Dar, dacă părerea altcuiva va influența felul în care simte,
nu va mai fi el însuși.
Cred că acum e nesigur pe el.
Pur și simplu, n-are încredere în el.
Îi e teamă.
Nu știu… E părerea mea.
Dacă nu voi face față la ceea ce va spune?
O să faci față.
Mi-e frică.
Normal că e înfricoșător. Dar gândește pozitiv.
Nu uita că ești un tip de treabă.
Fii bun cu tine însuți, dar și cu Shun.
Nici nu-ți vei da seama cum va dispărea toată frustrarea asta.
Bunătatea are puteri magice.
Așa că ia-l pe Shun de mână și du-te și vorbește cu el chiar acum.
E mai important decât orice.
Cât de empatic e!
- Ce om minunat! - E uimitor.
Vreau să locuiesc cu el.
- Vrei să locuiești cu el? - Sună bine.
Shun.
Hai în sufragerie.
Bine.
Mulțumesc, băieți!
Ai nevoie de o îmbrățișare.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic. Ești un om bun.
Nu plânge, puiule!
Vrei ceva de băut? Ai apă…
Așa se dezvoltă oamenii.
A simțit că trebuia să facă ceva.
- Trebuia să încerce. - Da.
A crezut că, dacă vorbesc, totul se va rezolva.
Vreau să știu care e motivul pentru care te-ai purtat așa.
- De ce vrei să știi acum? - Am vrut să știu de la bun început.
De ce nu m-ai întrebat atunci?
Cred că are legătură cu tricoul.
N-am vrut…
să iei totul de-a gata și să crezi că mereu mă voi întoarce,
indiferent ce se va întâmpla.
M-am gândit mult.
- Faza cu tricoul a fost începutul. - Da.
Ți-am spus că, până de curând, am fost îndrăgostit de cineva, nu?
Te-am comparat cu el.
Da…
El purta mereu tricoul meu.
Era un mod de a-mi arăta iubire.
Purtându-ți tricoul?
E greu să fii comparat cu un fost iubit.
Ești mai sensibil decât credeam.
Faza asta mi-a arătat că ești o persoană delicată.
Dacă va apărea o astfel de situație, o voi accepta cu bucurie.
Da…
E în regulă să mă compari cu fostul iubit.
Dar, dacă renunți cu atâta ușurință la ceea ce am avut…
lucrul ăsta mă întristează.
Nu vreau să renunț la lucrurile astea.
Așa că vreau să vorbim față în față,
fiindcă așa vom putea merge înainte.
Dar, dacă va apărea din nou o fază ca cea cu tricoul,
iar eu îți voi cere să nu-mi vorbești…
vom ajunge iar…
în situația asta.
Nu cred.
Nu voi mai permite așa ceva.
Da…
Mulțumesc!
Vrei să ne întoarcem?
Bine.
- Ne-am întors. - Bun-venit!
Bine ați revenit!
Vreau să-ți văd fața.
Zâmbești, nu?
Știu că zâmbești!
Vezi? Zâmbești!
Îi e rușine?
A fost minunat!
- Dai e minunat. - Dai a fost uimitor.
E prea perfect, nu?
Ce expresie a avut când a spus că o să facă față!
A fost incredibil!
„Nu voi mai permite așa ceva.”
Chiar poți spune așa ceva? A fost senzațional!
Îl invidiez pe Shun.
Poate că și înainte Shun s-a apropiat de alte persoane,
dar, dacă s-a comportat așa, ceilalți s-au săturat de el.
Poate s-a mai întâmplat.
Am impresia că verifică dacă Dai îi va rămâne aproape,
oricât de mult ar forța nota.
Îi testează iar și iar iubirea lui Dai.
Așa vedem că există multe tipuri de oameni.
- E un microcosmos al societății. - Chiar e!
Cât de tare e, nu?
VÂNZĂRILE DE AZI: 5,150 DE YENI
- Sunetul mării e liniștitor. - Da.
E bine.
Totul a trecut atât de repede, deși suntem de ceva timp în casă.
Dar simt că am făcut ceva semnificativ.
Ei bine…
Voiam să-ți spun că m-am simțit bine în Camera Verde
fiindcă tu ai fost acolo.
Am înțeles greșit la început. Am crezut că tu mi-ai scris scrisoarea.
- Eu? - Da.
Înțeleg.
Dar nu m-a deranjat prea tare.
Dimpotrivă, din acest motiv…
am devenit interesat de tine.
A fost unul dintre motivele cheie.
Dar, după ceva timp, mi-am dat seama că îl placi pe Kazuto.
- Eu? - Da.
Când te-am văzut că i-ai mărturisit sincer ceea ce simți,
mi-am dat seama că ești o persoană autentică.
Ești sincer cu tine însuți.
Cred că ăsta e un lucru important.
Mi-a plăcut mult.
În plus, ești și foarte atrăgător.
Așa că, într-un fel, voiam să te sprijin.
Și cred că am reușit să fac asta cât am stat în casă.
Iar acum e momentul potrivit să fac ceva.
O să…
părăsesc Camera Verde chiar azi.
- Azi? - Azi.
- Nu se poate! - Ba da.
N-am mai spus nimănui.
Ce?
Vorbești serios?
- Ce tristă sunt! - Nu pleca!
Nu ai regrete?
- Nu am. - Nu?
- Ai făcut tot ce se putea? - Da.
Da, am reușit să-mi exprim sentimentele.
Nu voiam un răspuns de la tine, ci doar să-mi exprim sentimentele sincere.
Asta voiam.
Așa că…
Luptă pentru ceea ce vrei.
Nu-ți face griji, fiindcă ești atrăgător.
Mulțumesc!
- Să fii încrezător! - Da.
Mă bucur că te-am cunoscut în Camera Verde.
Cred că am trăit multe momente minunate împreună
și vreau să știi că mi-a făcut plăcere.
Așa că sunt foarte trist fiindcă trebuie să ne luăm rămas-bun.
O să-mi fie dor de tine.
- E prima zi. - Ce tare!
Ultimele lui cuvinte au fost: „Te admir!”
- Ryota îmi va face una. - Ce? Sunt invidios.
Vreau să lucrez cu tine.
- Gensei. - Bun!
- Mulțumesc mult! - Mulțumesc!
Vreau să fac un anunț.
Ce e?
Azi voi părăsi Camera Verde.
Am tot repetat replica asta.
Dar nu mă pot abține să nu plâng în fața voastră.
Simt că am realizat ceea ce mi-am propus să fac aici.
Am câștigat mult.
Sunt recunoscător.
Am spus tot ce voiam să spun.
Iar aseară m-am simțit bine la petrecere, alături de voi toți.
Nu am regrete.
Mulțumesc mult!
Bucurați-vă de timpul rămas aici.
Nu suport.
Bun…
Pantofii mei…
Ne mai vedem.
- Pe curând! - Pa!
Am plecat.
- Mulțumesc! - Ai grijă!
Pe curând!
Pa!
Am făcut tot ce se putea. N-am regrete.
Am trăit senzații unice și am reușit să-mi exprim părerile.
Datorită acestor lucruri,
cred că am crescut ca persoană fiindcă am locuit împreună.
Voi prețui ca o comoară ce am trăit aici. Absolut totul!
Gensei m-a încurajat să-i spun lui Kazuto ce simt.
Vreau să-mi petrec timpul aici fără regrete.
Vreau să fac tot ce pot.
Nu-mi vine să cred!
- Gensei… - A părăsit Camera Verde.
Gensei a fost oarecum rezervat încă de la bun început.
Nu prea putea să-și exprime sentimentele,
dar mă bucur că a plecat împlinit.
A crescut ca persoană.
Dar cred ar fi putut rămâne până la capăt.
- Da. - Voiam să rămână.
Credeam că mai poate petrece ceva timp cu ceilalți.
S-a apropiat de toți, dar cred că e greu
să stai acolo fără ca iubirea să-ți fie împărtășită.
- E greu. - E foarte greu.
Așa că, deși a mai rămas puțin timp,
înțeleg de ce Gensei nu mai vrea să sufere, după ce a făcut tot ce putea.
E sfâșietor! Toată lumea plângea.
Ne arată cât de minunat a fost să locuiască împreună.
Da.
CAMERA VERDE
Când mă trezeam, deschideam ușa și Gensei ieșea.
Dar azi n-a mai ieșit.
Nu spune asta. Mi-e dor de el!
Mă saluta spunând: „Bună, Tae!”
- Mă lăsați pe mine? - Te rog!
Bun…
- „Bună dimineața.” - Bună!
„Vom anunța cine va lucra azi.
Ikuo va lucra azi în rulota cu cafea.”
Eu?
„Ikuo, te rog, alege o persoană cu care ai vrea să lucrezi.”
Bine.
Dai.
Vii cu mine?
Te rog!
Cu plăcere.
Bună! Stai puțin! Mă duc la dânsul.
Doriți o café latte?
Rece, cu gheață?
- Una rece. - Bine.
De ce nu iese cafeaua?
- Nu mai merge? - Nu.
- Chiar dacă e pornit? - Da.
S-a stricat.
Ce facem?
Nu cred că asta e.
Funcționează!
- Merge? - Da.
- Da! - Bine!
Ce ușurat sunt! Mulțumesc!
Intrasem în panică.
Scuze că a durat așa mult.
Mulțumim!
Chiar m-am panicat. Mulțumesc că ți-ai păstrat calmul.
Nicio problemă.
Exersăm prepararea cafelei.
- Ne faceți și nouă? - Da, sigur.
Vreau și eu una.
Bravo, dle Ikuo!
Poftiți, până nu se răcește!
Poftiți două café latte mici.
Iată cele două cafele!
O să facem una cu gheață și una fără.
Bine.
- Îmi dai un capac mediu? - Da.
Scuze, văd că ești ocupat.
Amândoi suntem ocupați.
- Hai să ne ajutăm. - Ești incredibil!
Scuze pentru haos! Mulțumim pentru răbdare.
- Mulțumesc! - Mulțumesc mult. Aveți grijă!
- Le vezi? - Da!
Lângă fereastră.
- Unde? - Lângă fereastră.
A doua de sus.
În față.
Ce tare!
A fost minunat.
- Da! - Ce tare!
VÂNZĂRILE DE AZI: 7.600 DE YENI
Vreau să știu de ce m-ai ales.
E simplu.
Voiam să-ți spun ceva despre ce s-a întâmplat ieri.
De ce ai făcut asta? Pe bune!
Nu mi-am imaginat că faptele mele pot crea atâtea probleme.
Așa…
Voiam să îmi cer scuze.
Mulțumesc că-ți pasă!
Dar mai e și un motiv personal.
Care anume?
Am impresia că toată lumea crede că îl plac pe Kazuto.
Dar deja am renunțat la ideea asta.
- Serios? - Da.
- Credeam că îl vei alege pe Kazuto. - Știu.
Am vrut să-mi limpezesc mintea înainte să-mi exprim iar sentimentele.
- Cui? - Ție.
- Mie? - Da.
E vorba de Dai.
Am avut dreptate.
- Era vorba despre Dai. - Da.
M-am gândit la asta.
- Uite o scrisoare… - Ce?
…pe care am scris-o.
Vreau s-o citesc.
- „Dragă Dai…” - Da.
„Nu cred că-mi pot exprima sentimentele, așa că le-am pus în scris.
La început, vreau să te întreb dacă ești fericit acum.
Mă bucur să cunosc pe cineva de vârsta mea și aș vrea să te cunosc.
Ne-am înțeles și cred că ești amuzant.
La concursul de carting
m-am decis să-l invit pe Kazuto la o întâlnire,
dar, de fapt, mă gândeam la tine.
Deși simțeam ceva pentru tine,
pe măsură ce am aflat despre relația ta cu Shun,
m-am decis să fac un pas în spate.
Nu-mi plac comparațiile,
dar când te gândești la zece lucruri care-ți plac la iubit, cum Shun a sugerat,
ea aș găsi mai multe despre tine.”
Îl placi pe Kazuto, nu?
Ce-ți place la el?
Am auzit că, dacă poți enumera zece calități, e un semn bun.
„De când mi-am făcut ordine în minte, țin tot mai mult la tine.
Uneori eram puțin gelos când erai cu Shun.
Ți-am cerut des sfatul.
Și de la Shun am aflat despre tine.
Uneori te-am văzut tratat în feluri pe care eu le disprețuiesc.
Eu nu te-aș face să ai dubii și nu te-aș face să te simți prost.
Eu o să am grijă de tine.
Sentimentele tale ar conta și te-aș face fericit.
Crezi că există vreo șansă să fim mai mult decât prieteni?”
Mi-a spus sincer ce simte.
Sunt fericit, dar confuz.
E mai bine să dăruiești sau să primești dragoste?
E ca o telenovelă.
- Da. - E ca în telenovele.
Și urmează ultimul episod!
- Nu! - Nu vreau!
- Nu se poate termina! - Ce va urma?
Cum să se termine totul în doar un episod?
Subtitrarea: Marius Sechea