Endelig er jeg her.
Ōoku-boligen.
Jeg tar imot offergaver til fødselsseremonien.
Dann en rekke.
Ōoku er adgang forbudt for menn.
Kun kvinner med løyve får komme inn.
Er dette Ōoku?
Herlighet! Dette er så spennende!
Takk!
Takk og pris! De har holdt formen sin.
- Vet du hva det er? - Nei, men det er sikkert kjempegodt.
Risboller med magnolia-miso.
De lukter godt.
- Vil du ha en? - Hva?
Bestemor sendte med meg masse til alle som hjelper meg i Ōoku.
Jeg er her for å jobbe i Ōoku. Jeg heter Kame.
Jeg begynner også å jobbe i Ōoku i dag.
Jeg heter Asa.
Helt uimotståelig...
Den forkullede lukten av miso og magnoliablader.
Du kan også prøve en hvis du vil.
Det ville jeg satt pris på.
Hei!
Dere to der borte. Frøken Asa og frøken Kame, vel?
Oi, dere er like vakre som ryktet sier.
Mange takk.
Hyggelig å møte deg!
Den lange reisen må ha vært tøff. Jeg er Sakashita, palassvakt.
Som dørvakt i Ōoku passer jeg Nanatsu-porten, som stenger kl. 16.
La meg ta bagasjen deres.
Takk skal du ha. Men dette er alt jeg har. Jeg kan bære det selv.
Jeg skjønner! Men frøken Kame, du har mye bagasje.
Mester Sakashita, prøv en av bestemors risboller.
De lukter kjempegodt!
Skal jeg lage en kjærlighetsdrikk til deg, bare i tilfelle?
Hei! Hvem pokker er du?
Bare en ydmyk medisinselger.
Jeg selger britiske kjærlighetsdrikker som kan fortrylle enhver kvinne...
Jeg er ikke interessert!
Du virkelig litt merkelig. Hva er det med antrekket ditt?
Frøken Asa, frøken Kame.
Hold dere unna sånne som ham. Det kommer aldri noe godt ut av det.
La oss fortsette denne samtalen senere.
Du er litt av en type!
Vi sees!
Hiramoto, vi er i Ōoku nå.
Oppfør deg.
Vent, Saburomaru. Jeg føler vakre kvinner nærme seg.
Er ikke de to nydelige?
Ta deg sammen!
Fortsetter du å tulle, kaster jeg løyvet ditt!
Ikke vær så prippen. La oss ha det litt gøy.
- Som bekreftelse vil jeg se løyvene. - Hva? Hvor er det?
Oldfruene madam Awashima og madam Mugitani venter på dere.
Førsteinntrykket er alt. Lykke til.
- Jeg skal presentere meg med en gang. - Ikke glem å spise risbollen din!
Takk!
Hei, du!
Vil du ha den kjærlighetsdrikken?
Ōoku er ikke et sted for folk som deg.
Den er reservert for kvinner som er samlet for å tjene Hans Majestet.
Du kommer ikke lenger enn Nanatsu-porten.
Prøver du å komme deg inn uten tillatelse, vil du bli halshugget.
Sees senere, medisinselger!
Og ingen kjærlighetsdrikker!
En, to...
MONONOKE THE MOVIE: THE PHANTOM IN THE RAIN
Vær hilset.
- Vær hilset. - Vær hilset.
Her er madam Awashima som tar seg av besøkende.
Jeg er Mugitani. Jeg tar meg av daglige gjøremål og hendelser.
Jeg heter Asa.
Jeg heter Kame.
Vi ser frem til å jobbe med dere.
Drikk nå.
Dette er vann fra Vanngudinnen, som våker over oss.
Alle kvinner som bor i Ōoku, drikker dette vannet hver morgen.
Under Vanngudinnens beskyttelse
er vi alltid klare for å skape en etterfølger.
Nå tar dere de mest dyrebare eiendelene dere har tatt med hjemmefra
og ofrer dem til denne brønnen.
Kast bort den personen du har vært frem til nå.
Personen jeg har vært...
Kaste den?
Nå tilhører vi alle Hans Majestet.
- Vi må ofre hjerte og kropp. - Det er bare ting.
Det... er riktig!
Kom igjen...
Bestemor ga meg disse risbollene.
Jeg tenkte vi alle kunne
nyte dem sammen... men...
Hv...
Sånn, nå er nok din besluttsomhet styrket.
- Vær hilset, madam Utayama. - Vær hilset, madam Utayama.
Hvis dere klamrer dere til deres dyrebare eiendeler,
- vil dere ikke kunne utføre deres plikter. - Unnskyld meg.
Krever pliktene våre at vi kaster våre mest dyrebare eiendeler?
Oi, her har vi en som sier hva de mener.
Jeg har øvd på skriving siden jeg var liten.
Jeg fikk muligheten til å komme hit på grunn av mine prestasjoner.
Derfor har min far instruert meg om å fortsette studiene.
Men jeg har ingen viktige ting jeg kan kaste.
Har du ingenting dyrebart å kaste?
- Denne kammen er fra bestemoren min. - Kame!
Hun ba meg beholde den for hell.
Stopp! Det er ingen grunn til å gjøre dette.
Jo, det er det.
Jeg må gjøre det bra i Ōoku.
Noe... har tatt form.
Dere blir våte.
Madam Utayama!
Beklager at du måtte se dette!
Du der! Hva gjør du? Vis litt respekt.
Dette er madam Utayama, det er hun som styrer Ōoku,
og dette er konkubinen dame Botan!
Madam Awashima, jeg ser at denne nykommeren har upåklagelige manerer.
Jeg beklager! Det virker som hun mangler rett tankegang for å utføre sine plikter.
Jeg er klar til å vie mitt liv til mine plikter.
Ōoku er ikke et sted for selvrealisering.
Hva mener du?
Våger du å svare madam Utayama?
I stedet for å bane din egen vei må du bidra til Ōoku.
Både du og jeg er her for det formålet.
Ettersom du utfører din rolle, vil du se ting fra et større perspektiv.
Et større perspektiv...
Med tiden vil du innse at denne tvilen i ditt hjerte var ubetydelig.
Jeg skal også huske dette!
Madam Utayama, la oss gå.
Vi må ikke la herrene vente.
Madam Mugitani, prøve å ikke overdrive du heller.
Ja, dame Botan!
Mester Sakashita?
Hva?
Hva er alt dette oppstyret?
Visste du ikke om seremonien?
Jeg så en mulighet til å tjene penger.
Utrolig.
Dame Yukiko, gemalinnen, har født Hans Majestets barn.
Denne store festivalen er en feiring.
Blir ikke en slik seremoni vanligvis holdt før fødselen?
Hei! Det er fordi...
Det er komplisert.
Madam Utayama kommer snart!
Unnskyld meg! Stopp! Det er madam Utayamas...
Det går bra.
Beklager ventetiden.
Jeg heter Saburomaru Tokita. Dette er Hiramoto Saga.
Vi ankom nettopp selv.
Hvorfor ble fødselsseremonien utsatt for to måneder siden...
Bare overlat alt til meg.
Vi ble kalt hit fordi ikke alt kan overlates til deg.
Det er som rapporten sier.
Mangel på forberedelser forklarer ikke dette.
Jeg har allerede rapportert dette til rådmann Otomo.
Jeg ble instruert om å håndtere dette internt.
Rådmann Otomo?
Jeg tilhører Otomo-familien, og jeg tjener i Ōoku.
Jeg heter Botan.
Det sies at dame Yukiko hadde en vanskelig fødsel
og er helt utslitt.
Noen antyder at det er fordi seremonien ikke ble holdt for to måneder siden.
Med andre ord, madam Utayama, er du den ansvarlige.
Jeg forstår det.
Det er derfor vi tok avgjørelsen om å ha paraden etter fødselen.
Vår plikt er å føre tilsyn med Ōoku...
Ōoku tilhører Hans Majestet.
Kjenn din plass.
Jeg beklager.
Men myndighetene sendte oss hit for å overvåke og sikre
at seremonien går smertefritt.
Du må ha hørt dette fra rådmann Otomo.
Selvsagt.
Men jeg ber dere om å avstå fra vulgær snoking
og overdrevne interaksjoner med tjenestepikene i Ōoku.
Dette er Ōoku, der menn vanligvis ikke får komme inn.
Dere gjør kanskje deres plikt, men regelbrytere skal straffes,
uansett hvem de er.
Ja visst. Legg til rette for at vi kan begynne arbeidet i morgen.
Forstått.
Suma er tørr.
Nei.
Kiyo er også tørr.
Nei.
Fuki er ikke tørr.
- Oldfrue. - Deres Majestet!
Jeg er tørr.
Dame Fuki igjen?
Hans Majestet er heller ivrig, vel?
Ōoku har omtrent 2000 piker i tjeneste.
Dere skal lage frokost til alle før soloppgang.
Hva?!
Jeg beklager!
Først skal dere lage mat til 50 personer i den fjerde bygningen.
Så vil det øke til 100 personer.
Hundre?
Sørg for å bli ferdige med egen frokost før dere begynner.
Forstått.
Du skriver så vakkert, Asa!
Men hvor tidlig må vi våkne for å være klare "før soloppgang"?
Jeg pleide å lage frokost til naboene mine hver dag.
Det går nok bra.
Jeg har aldri laget frokost før engang.
Jeg hører at herr Saburomaru er lillebroren til konkubine dame Fuki.
Han er Tokita-familiens tredje sønn.
Det endrer ingenting.
Vi må komme i gang med fødselsseremonien.
Tokita-familien har hatt fremgang i det siste.
Jeg håper å unngå å krangle med dem og gi dem mer innflytelse.
Det sier jeg som medlem av Otomo-familien.
Fru Utayama, du er også under Otomo-familiens beskyttelse.
Kanskje vi bør la dem føle at de har gjort noe.
Dere to får rang som tjenestepiker, og dere skal sove på rom i andre etasje.
- Dere skal tjene forstanderen... - To tusen tjenestepiker?
Og bare åtte av dem får tjene Hans Majestet som konkubine.
- Angående vasking... - De lengste reiser starter med ett skritt.
...ta initiativet.
Ja, frue!
Nettopp...
Det er konkubinene. Gjør plass til dem.
Vi er som dekorative blomster som forsterker dame Fuki...
Konkubinene er her!
Hans Majestet har kun visst interesse for dame Fuki i det siste.
Hørte du meg ikke?
Jeg beklager!
Jeg håper Hans Majestet plukker dekorative blomster også i blant.
Hans Majestet snakket til meg for første gang mens jeg sto i knopp.
Tiden kommer nok for dere også.
Dame Fuki!
Vær hilset...
Herlighet, så... vakker du er.
Du må være ny.
Ja, frue! Jeg heter Kame.
Vær hilset.
Henger du fortsatt her og falbyr ting?
Kom igjen, vi stenger!
Jeg har mer å tilby enn medisiner.
Men jeg henger ikke bare.
Skal du ikke drikke?
Nei, jeg har bestemt meg for å ikke drikke før vi er ferdige.
Du er så døll, vet du det?
Denne oppgaven kan bli vanskeligere enn jeg trodde.
Vi trenger bare å se på pene jenter.
Litt av et frysegode.
Ōoku gjør mer enn å produsere Hans Majestets etterfølger.
Det forstår jeg.
Shogunatet og Ōoku er to sider av samme mynt.
Maktforhold på utsiden blir opprettholdt av arbeidet her.
Glem politikken.
Hvis ingen etterfølger blir produsert, hva er poenget med en Ōoku?
Jeg mener ikke å snakke stygt om storesøsteren din.
Vår plikt er å overvåke fødselsseremonien,
men folk utenfor Ōoku er ute etter madam Utayama.
Den gamle kjerringa...
Jeg misliker henne.
Jeg skjønner hvorfor det er vanskelig å gjennomføre planer utenfra i Ōoku.
Det er vel derfor de vil redusere madam Utayamas innflytelse.
Jeg orker ikke det uttrykket hennes, som om hun styrer verden.
Det må være vanskelig å være Tokita-familiens tredje sønn.
Du fikk denne jobben takket være dame Fuki,
så du må vise resultater.
Hvorfor ble fødselsseremonien utsatt for to måneder siden?
Det må være en årsak.
Kanskje madam Utayama har hatt makten i Ōoku for lenge.
Det vannet luktet fælt, ikke sant?
Ja... Det luktet stramt.
Hvordan kan madam Awashima og de andre drikke det så lett?
Se opp for brann!
Er det fordi de gjør det for Hans Majestet?
Jeg skulle ønske jeg allerede var konkubine som dame Fuki.
Hun var så vakker.
Da vi passerte dame Fuki i dag, lyste madam Mugitanis øyne også opp.
Det er dame Fuki!
Så vakker...
Alle konkubinene er vakre.
Dine gjorde vel også det, Asa?
I stedet for å bli en glamorøs konkubine
vil jeg heller lære meg en ferdighet.
Nå er målet mitt å få rollen som offisiell skriver.
Intensiteten i Hans Majestets hengivenhet for dame Fuki i det siste...
Dame Yukiko fikk nok et jentebarn, skjønner du.
Dame Fuki må være talentfull.
Med denne farten blir Hans Majestets etterfølger...
Asa, du er en sånn som virker å være god i alt.
Jeg vet ikke om jeg vil klare meg her i Ōoku.
Det går bra. La oss jobbe hardt sammen.
Dame Yukiko har ikke blitt valgt på en stund.
Dame Fukis innflytelse øker stadig.
Når det gjelder dame Botan Otomo...
Hun virker ikke interessert i nattarbeid.
Asa!
Jeg er så glad jeg møtte deg, Asa.
Samme her.
Vi begynner tidlig i morgen. La oss få litt søvn.
Ok. God natt.
God natt.
DAG TO
All slags ulykke
Synd og besudling
Rens det
Befri det
Etter himmelens vilje
- Vanngudinnen liker ikke ild. - Beskytt oss
Gi oss hell og lykke
Madam Utayama.
Vær hilset.
Den nylig utsatte fødselsseremonien er nå tre dager unna.
Mange gjester vil ankomme den dagen.
I de få dagene vi har igjen,
vil jeg at alle skal være fokuserte mens vi forbereder oss.
Bare kvinner med løyve får adgang!
Jeg tar imot offergavene deres til seremonien!
Adgang forbudt for menn!
Er den fortsatt... langt unna?
Jeg skal nå kunngjøre personellet til fødselsseremonien.
Awashima skal koordinere denne fødselsseremonien.
Rollen hennes vil endre seg fra forstander til å motta embetsmenn.
Fra dekorasjoner til mat og drikke må alt håndteres effektivt.
Alle skal følge Awashimas instruksjoner.
Det kan bli over 100 deltakere på denne fødselsseremonien.
Fra sitteplasser til veiledning når de drar...
Det er ikke rom for feil.
Mugitanis rolle vil gå fra kammerpike til å ta på seg plikten som forstander.
Mugitani vil få støtte
av noen med kunnskap om forholdet mellom shogunatet og mektige herrer,
nemlig konkubine Otomo.
Mugitani, sørg for at du setter deg inn i det Otomo sier.
Ja, frue!
Og selv om hun kom i går, har jeg noe å be Asa om også.
Hun skal være guide
for Saburomaru Tokita og Hiramoto Saga, inspektører fra shogunatet.
Dette er jo uvanlig,
men jeg gir Asa rang som kammerpike.
Kan jeg be dere to om å si noe?
Bra jobba, Asa!
Jeg heter Saburomaru Tokita.
Frøken Asa, jeg setter pris på din hjelp.
- Tokita? Er han i slekt med dame Fuki? - Så rolig?
...og jeg regner med din hjelp, madam Mugitani!
For å være sikre på at ingenting går galt med våre forberedelser,
har disse to kommet hit spesielt, selv om menn vanligvis er forbudt her.
Asa, sørg for at de forstår at vi ikke trenger noen som overvåker oss
ved å se godt etter dem.
Dette er Ōoku!
Alle sammen, dere må vie dere til Ōoku!
Gå til posisjonene deres.
- Ja, frue. - Ja, frue.
Jeg lurer på om frøken Asa og frøken Kame klarer seg bra.
Mester Sakashita, hva er dine forventninger til de to?
Frøken Asa klarer seg nok, men jeg er bekymret for frøken Kame.
Jenter som er for snille, sliter ofte.
Mens de vellykkede jentene
ofte forandrer seg så mye
at de er helt andre mennesker neste gang du ser dem.
Asa!
- Jeg har gransket Ōokus veier. - Kame...
Jeg skal hjelpe deg å guide.
Så skal jeg sørge for å gjøre mine plikter etterpå.
- Ok?
Det er jeg med på.
Det var en jente her nylig som forandret seg helt.
Hvor er hun nå, da?
Jeg hørte hun forlot Ōoku og dro tilbake til landsbygda.
Hørte du det?
Hva het denne piken?
Hvorfor skulle jeg si det til en som deg?
Sovekammeret ligger der fremme.
Tenk at dame Fuki kom denne veien i går for å utføre nattarbeidet sitt...
Herlighet. Så spennende!
Jeg har lært mye. Jeg er deg takknemlig.
Alt her er så fascinerende.
Hvor lenge er det siden du kom til Ōoku, frøken Asa?
Jeg er imponert, Kame.
Kunnskapen din overrasket meg.
Riskaken til fødselsseremonien vil bli sendt rundt i Ōoku.
Til slutt vil den bli brakt hit, og den offisielle skriveren...
Saburomaru, hvilken foretrekker du?
Vi jobber. Ikke vær så frekk.
Ingen grunn til å være blyg.
Renselssesaltet burde ha vært her nå.
Det er forsinket på grunn av dårlig vær.
Jeg tenkte å få litt fra en lokal grossist, sånn i tilfelle.
Få Asa til å gjøre det.
Frøken Asa?
Kame!
Awashima, hvor mange år er det siden du kom til Ōoku?
- Nå er jeg sulten! - Det har gått seks år.
Jeg har et gjort et poeng av
å gi litt mer arbeid til de med talent og motivasjon.
Det inkluderer deg.
Men å få rollen som kammerpike første dag...
Selv Kitagawa...
Madam Awashima, kom og se.
Ser dette ut som arbeidet til en ny rekrutt?
Frøken Asa skrev dette.
Alle elsker seg selv.
Vi vil alle bli anerkjent, elsket
og verdsatt.
Vi kan ikke tilfredsstille disse ønskene alene.
Vi ønsker å bli tilfredsstilt av naboer, men vi blir sammenlignet med dem.
De samme folkene konkurrerer med oss for begrensede stillinger.
Jeg sverger at jeg skal jobbe hardt.
Jeg vil bare snakke med deg.
Det føles som om dette har vært den lengste dagen i mitt liv...
Så det er sånn de private rommene ser ut!
Jeg håper jeg får mitt eget snart!
Du er fantastisk, Asa.
Jeg tviler på at andre har blitt utnevnt til en offisiell stilling på første dag.
Madam Utayama valgte meg til denne rollen. Jeg må jobbe hardt.
Ok, jeg skal la deg være.
- Hva? Skal du dra allerede? - Jeg ville bare se de private rommene.
Jeg er en ussel tjenestepike. Jeg må ta sengetøyet.
Jeg forstår.
Sees i morgen.
Ja! Sees i morgen.
Paraplyen...?
Jeg beklager.
Jeg lot den stå igjen.
Da jeg byttet rom,
lot jeg den stå igjen.
Hadde du dette rommet før?
Det stemmer. Jeg heter Kitagawa.
Dame Kitagawa, jeg heter Asa.
Kom an. Du trenger ikke være så formell.
Etter kimonoen å dømme
må du være den offisielle skriveren.
Slike titler betyr bare noe her inne.
Jeg besøkte Ōoku som barn med faren min.
Fødselsseremonien inspirerte meg den gang,
og jeg har drømt om å jobbe i Ōoku siden.
Bak de vakre danserne svingte skriveren penselen sin med slik en kraft.
Jeg husker hvordan det synet fengslet meg.
Det skulle være min rolle i den nylige fødselsseremonien.
Jeg hørte den ble avlyst på grunn av et problem.
Det stemmer.
Dette er en flott børste.
Hvorfor søker du ikke om å få bli offisiell skriver?
Det kan jeg da ikke.
Jeg er fortsatt langt unna det.
Jeg vil gjerne snakke med deg.
Når det bare er oss to, uten denne rangen.
Hjertelig takk.
Kan du passe på den dukken for meg?
Hva?
Jeg kommer og besøker henne igjen også.
Ta vare på deg selv. Hvil deg godt.
Det skal jeg.
God natt!
Dame... Kitagawa...
DAG TRE
All slags ulykke...
Kom igjen, hold deg våken.
Beklager...
Jeg må alltid lene meg på deg.
Det får ikke hjelpe.
Rens det
Etter himmelens vilje
Kom igjen!
- Far! - Far!
Flinke jenter.
Hva er alt dette rotet?!
Ba jeg deg ikke om å bli ferdig i går?
Glemte du det?
Nei, det er ikke det...
Unnskyld! Jeg skal skynde meg og gjøre det nå!
Begynne nå? De tørker aldri!
Det var derfor det måtte gjøres i går!
Dette er ikke noe du bare kunne utsette til i dag.
Dessuten har du vel annet å gjøre i dag?
Kjære vene.
Skammer du deg ikke over slikt halvferdig arbeid?
Er det noe galt?
Frøken Asa! Pliktene hennes!
Hun ble ikke ferdig!
Jeg beklager så mye.
Jeg sjekket ikke.
Uakseptabelt.
Hva med renselsessaltet jeg ba om i går?
Jeg lurer på hvordan det gikk.
Ja, frue.
Jeg sendte noen rett etter at jeg mottok dine instruksjoner.
Det kom i morges.
Imponerende! Fra frøken Asa, i hvert fall.
Men så er det deg.
Madam Awashima!
Kame våknet ikke i tide til å lage frokost i dag heller.
Hva synes du om det?
Det var ikke sånn.
Det er min feil som ikke spurte frøken Kame om hjelp.
Selv om det var en oppgave ment for to personer,
trodde jeg at jeg kunne gjøre det alene.
Jeg ble villedet.
Så det du forteller meg, er at det eneste du kan, er å flørte med menn?
- Ikke si... - Madam Mugitani!
Menn distraherte deg fra gårsdagens arbeid, og i dag forsov du deg!
Det er vanskelig å vite om du er lat eller laus!
- Men hvis du... - Vel, vel!
Var jeg kanskje ikke omtenksom nok?
- Jeg mente ikke... - Hva mente du?
Det holder!
Frøken Kame, hent tingene dine og gå til madam Mugitanis rom.
Du skal lære nøyaktig hva dine plikter innebærer fra bunnen av.
Og madam Mugitani.
Vær vennlig og oppfør deg som en Ōoku-pike skal.
- Ja, frue. - Det var min feil, så...
Oi, da.
Du ble nettopp forfremmet.
Vil du ta på deg oppgaven å instruere frøken Kame også?
Ja, frue. Hvis det er min plikt.
- Jeg aksepterer det. - Hva...?
Jeg skal...
Jeg skal være forsiktig fra nå av og jobbe hardt!
- Nei! - Unnskyld!
Jeg tar ansvar for denne jenta!
- Unnskyld! - Kame.
Så vakre hender...
Det virker som en av pikene ble syk for to måneder siden
og forlot Ōoku.
Og ingen har blitt fortalt med klare ord hvorfor fødselsseremonien ble utsatt.
Skal vi be shogunatet om å se på det?
For en fantastisk innretning.
Det er en vekt.
Vekt?
Hvordan fungerer den? Og hva veier den?
- Det folk... - Det folk...
...ikke kan se, og hvor langt unna det er.
Du...
Du tar ikke pliktene dine seriøst, hva?
Det er åpenbart.
Jeg gjør mitt aller beste.
Men jeg klarer ikke å stå opp så tidlig.
Jeg prøver å huske det som blir sagt, men jeg glemmer det alltid.
Jeg kan ikke jobbe like bra som andre, og jeg henger stadig etter.
Hvorfor kom du egentlig til Ōoku?
Hva gjør du her?!
Jeg har sett din type før.
Bare fordi du har utseendet med deg, tror du at du kan gjøre som du vil!
Alt du bryr deg om, er å komme i Hans Majestets seng!
Det er ikke sant...
Den er her!
Nei! Stopp! Slipp!
Hvis du vil ta denne jobben seriøst,
trenger du ikke alt dette!
Nei!
Sa jeg ikke det?
Krysser du denne streken, mister du hodet!
En mononoke-ånd
har dukket opp.
Stopp!
Hva?
Dette er et nødstilfelle!
Der bak?
Hei! Du kan ikke komme inn uten...
Hva er dette?
Hva har skjedd?
Kaleidoskopet...
Mester Sakashita!
Hvor... er inntrengeren?
Madam Awashima!
Oppe?
- Ikke gå! - Vent...
Madam Awashima?
Ja. Hun hørte visst et fælt skrik som hørtes ut som madam Mugitani.
Er den borte?
Vent...
Hva er alt dette oppstyret?
Kame!
Hun er i live.
- Var frøken Kame den eneste her? - Jeg hørte at madam Mugitani også var her.
Det hjelper at du er så rolig.
Er Kame...?
Hun vil våkne...
Det virker som
at jeg ikke rakk det.
- Den buldringen... - Hva er det?
Mugitani.
Dette er ikke et menneskes verk.
- Hvem er du? - Ikke et menneske?
Jeg er bare... en medisinselger.
Du er skyldig i å trenge deg inn i Ōoku og lage bråk!
Akkurat nå står dere overfor noe som ikke kan drepes med det sverdet.
Dette er verket til en mononoke-ånd.
- Mono... - Noke?
Årsaken til alle gjenferdene...
- Gjenferd? - Det fins ikke noe sånt i Ōoku!
La meg få drepe denne mononoke-ånden!
Når det våte gulvet tørker, dukker det opp en sirkel.
Denne mononoke-ånden...
- ...var en gang en ayakashi-ånd, og navnet... - Hva?
...er Karakasa (paraply).
Madam Mugitani...
Hva er den lyden?
Jeg har identifisert... dens form.
Form?
Gjenferdene kan kun stanses om jeg dreper mononoke-ånden.
Kaleidoskopet...
Men kraften til et menneske kan ikke drepe en mononoke.
Så jeg har dette sverdet.
Kon er et av de åtte sverdene til Yin og Yang.
Dette store sverdet fra Shugas rike er prydet av de 64 heksagrammene.
Det er også kjent som...
...Det hellige sverdet!
Hvorfor drepte du den ikke med det sverdet med en gang?
Å trekke sverdet krever visse forhold.
Forhold?
Form.
Sannhet.
Årsak.
Uten disse tre elementene
kan jeg ikke trekke sverdet.
Sannhet er måten ting fremstår på.
Årsak er lidenskapens sanne natur som ulmer her i Ōoku.
Mener du at om du viser sverdet disse tre elementene,
kan du drepe denne såkalte mononoke-ånden?
Så absolutt.
Og for å presentere disse tre elementene...
- Sakashita. - Ja, frue!
- Gi ham et løyve. - Madam Utayama?
Jeg vil at du skal ødelegge det du kaller "Karakasa".
Du skal ikke si et ord om kveldens hendelse til noen.
Og frem til fødselsseremonien ender,
er Mugitani fortsatt i live.
Hva?
Forstår du, Awashima?
Jeg... forstår.
Mine damer og herrer.
Jeg vil be dere alle om å dele med meg...
...deres egne sannheter... og årsaker.
DAG FIRE
All slags ulykke
Synd og besmittelse
Rens...
Er vannet deilig? Himmelsk...
Vent.
Vanngudinnen, ikke sant?
Gi oss hell og lykke
Kan jeg be deg om å ikke avskjedige frøken Kame ennå?
Vi har ingen plass
for de som er svake eller ikke kan bidra.
Vi kan vanligvis se hvem de er i løpet av de første tre dagene.
Jeg lar deg ta deg av Kame.
Hvem er den fyren?
En kremmer fra Nanatsu-porten.
Hør etter, alle sammen.
Mugitani har plutselig måttet returnere til familiens hjem.
- Hva skjer? - Kom igjen...
Hun dro tidlig i morges, så hun ikke kunne ta farvel.
Se.
Hun som bærer en tung byrde, får styrke til å bestige neste trinn.
Jeg vil gjerne utnevne Asa som forstander
og la henne ta over etter Mugitani.
Forstander?!
Har dette skjedd før?
Frøken Asa...
Jeg antar at du takler det?
Vær så snill.
Overlat det til meg.
Jeg hører piken vi snakket om aldri kom hjem.
Hva sa du nå?
Pikens navn var...
Hvorfor er det en kremmer inni Ōoku?
Du burde bli halshugget!
Hvorfor spør du ikke madam Utayama?
Madam Utayama er en mektig politisk person.
Jeg vil følge hennes eksempel.
Hva? Et sverd?
Jeg vil spørre deg om en av pikene.
Smaker vannet godt?
Dame Kitagawa...
Noen ganger må man kaste noe for å komme seg videre.
Jeg lurer på hva du ønsker å kaste, frøken Asa.
Jeg hadde bare ting jeg ville kaste.
Men enkelte ting kan aldri kastes.
Ikke alle ting...
Er håndgripelige.
Kaster du dem, tørker du ut.
Jeg har noe jeg ikke vil skal tørke ut.
Det er derfor... jeg må kaste det.
Frøken Asa.
Jeg vil ikke...
Jeg vil ikke se madam Mugitani.
Det går bra.
Du kan jobbe med meg i dag.
Virkelig?
Ja.
Kan du påta deg oppgaven å ta deg av de besøkende
på seremonien?
Jeg er ikke din underordnede, madam Utayama.
Som medlem av Otomo-familien
tar jeg meg av dynamikken mellom Ōoku og verden utenfor.
Du legger ikke noe imellom.
Vi tjenestepiker får ikke nærme oss sovekammeret.
Det er Ōokus regler.
Er han magiker?
Hva skjer?
Karakasa... er nær.
Karakasa?
Nå har jeg deg.
Kan det være at målet ditt
er å skape problemer
og sette min posisjon som din overordnede i fare?
Så fin skrift.
Du tar feil!
Etter at jeg møtte Asa her i Ōoku, visste jeg at jeg var i trøbbel.
Jeg kunne aldri ha gjort ting på hennes måte.
Fortsetter det sånn blir jeg sendt bort.
Så jeg tenkte at om jeg bare kunne fange Hans Majestets blikk...
Plager du oss fordi vi fikk deg til å kaste kammen?
Hva?
Det er vel slett ingen mononoke-ånd?
Mononoke-ånd?
Du har gjemt Mugitani, ikke sant?
Du og Asa!
Jeg vet ikke hva dette handler om...
Fikk Asa deg til å gjøre alt dette?
Du gjør bare som du vil
og forsømmer alle jobber du ikke liker!
- Det finnes ikke noe feigere! - Slutt!
Er dette en drøm?
Bare følg etter ham!
Det sleipe blikket!
Din ekle lille jente!
Hvorfor?!
Madam Utayama!
Jeg ville aldri kaste den!
Tilgi meg!
Den åpner seg ikke!
Jeg er lei for det! Unnskyld!
Unnsk...
Jeg tar... ansvar
for denne jenta.
Medisinselgeren og de to inspektørene lager oppstyr.
Hva?
De sier det er en mononoke her!
- Hva skjer? - Ikke kom inn!
Ta henne!
Vent...
Hun her... kan ikke reddes.
Så den forvandler mennesker til regnvann?
Du finner frøken Kame ved jordgulvet.
Kame min!
For to måneder siden forsvant det en pike fra Ōoku.
Hun skulle visst tilbake til landsbygda etter å ha blitt avskjediget.
Men hun forsvant i løse luften, og ingen vet hvor hun er.
Dro virkelig madam Mugitani hjem i morges?
Og for to måneder siden ble fødselsseremonien utsatt.
Er dette virkelig en tilfeldighet?
Poengløst, hva?
Den er nær.
Hva er den lyden?
Det er ikke din sak.
Sa jeg ikke at det ble rapportert til rådmann Otomo?
Fortell.
Den savnede piken... Hva heter hun?
- Dame Kitagawas... - Ōokus tidligere offisielle skriver...
Frøken Kitagawa!
Jeg har identifisert dens sannhet.
Er dame Kitagawa dens sannhet?
Mononoke-ånden
kommer!
Hva er det?!
Det der er mononoke-ånden,
Karakasa!
Jeg beklager!
Dette er ikke Karakasas endelige form.
Om den tar form i denne verdenen, vil den bli ustoppelig.
Awashima!
Hva skjer i Ōoku?!
Jeg skal fortsette med fødselsseremonien som planlagt!
Jeg er så redd!
Asa, ikke slipp hånden min før i morgen tidlig!
Ok.
Lov det! Slipper du, vil jeg aldri snakke med deg igjen.
Jeg lover å ikke slippe deg.
Uansett hva, ok?
Jeg møtte dame Kitagawa.
Møtte du henne? Men dame Kitagawa er...
Jeg må ikke tørke ut.
Hæ?
Det var det jeg lærte.
Takket være dame Kitagawa innså jeg hva som er dyrebart.
Hva jeg ikke må kaste.
Så bra!
Ja.
- Hva var det, da? - Hva?
Det dyrebare.
Det kan jeg ikke si.
Si det! Si det!
Jeg vil fortelle deg noe, Kame.
Hva da?
Noe... viktig.
DAGEN FOR FØDSELSSEREMONIEN
Ikke gå i veien for oss.
Hva mener du?
Madam Awashima døde etter fødselsseremonien.
Men hvorfor...
Det er bare en plikt å utføre seremonien.
Men mange har lagt hjerte og sjel i denne plikten.
Kan en jobb være så viktig?
Er det ikke jobben deres
å grave frem dritt om madam Utayama for å mane frem hennes undergang?
Frøken Asa...
Jeg sender et bud senere. Arbeidet deres kan vente til i morgen.
Frem til seremonien er over, vil jeg ikke godta noen forstyrrelser i Ōoku.
Gi oss hell og lykke
Så du snakket med dame Kitagawa?
Jeg tenkte medisinselgeren kunne beskytte deg, Asa.
Kanskje vi kan komme nærmere mononoke-åndens årsak.
Jeg vet ikke hva som skjedde med dame Kitagawa.
Men...
Men?
Nå føler jeg at jeg forstår
litt om dame Kitagawas følelser.
Hennes følelser?
Beklager at jeg ikke kan fortelle deg noe nyttig.
Nei, det hjelper litt.
Men det virkelige mysteriet er madam Utayama.
- Hvorfor overser hun disse gjenferdene? - Bra poeng.
Hvorfor insisterer hun på seremonien?
Dette er Ōoku.
Noen ganger må man undertrykke egne følelser for å gjøre sin plikt.
Basert på om de kan gjøre det,
ser jeg en persons egnethet for viktige roller.
- Og dame Kitagawa? - Jeg vurderte henne også.
Det betyr at mononoke-åndens neste mål blir...
Hva om seremonien avlyses som for to måneder siden,
vil ikke det roe gjenferdene?
Er det det du tror?
Madam Utayama...
Dette er vår plikt.
Du har rett.
En mononoke-ånd? Skummelt!
Hva med seremonien?
Folk har dødd. Den må avlyses...
Fødselsseremonien vil bli utført som planlagt.
Hun så ut som en mumifisert munk.
- Overtar etter avdøde madam Awashima... - Hun ble forvandlet til en mumie.
Madam Awashima må ha lidd mye.
Dagen for fødselsseremonien er nær.
Jeg verdsetter deres fulle samarbeid.
- Hans Majestet, hans gemalinne og babyen... - Hun holder ikke igjen.
- ...vil at seremonien skal gå glatt. - Er dette greit?
La oss begynne fødselsseremonien, alle sammen.
Alle må gå til posisjonene sine.
- Forstått. - Forstått.
En, to...
Når tiden er inne, er spenningen over så fort.
Tiden venter ikke på noen.
Det må være trist å ikke kunne delta.
Det går fint.
Det er sånn det er i kulissene.
Så er jeg her i det minste, selv om mononoke...
Jeg husker hva du fortalte meg da vi møttes.
At jeg ville se et større perspektiv ettersom jeg utviklet meg.
Du hadde rett, madam Utayama.
Jeg har nå innsett
hvor ubetydelig smerten jeg hadde opplevd til da var.
Når man står over andre,
ser man annerledes på ting.
Jeg så en versjon av meg selv som ikke vørte noe.
Men samtidig holdt noe følelsene mine på rett spor.
Det var...
Frøken Kame.
Kame? Har du bestemt deg for hva du skal gjøre med henne?
- Jeg skrev og ba henne om å forlate Ōoku. - Jeg ville bli konkubine.
Jeg ville gå med en vakker kimono for Hans Majestet...
Du var besluttsom og uberørt av følelser.
Som Kame ville jeg at vi skulle spise sammen.
Jeg ville bruke mer tid på å snakket med henne til langt på natt.
Jeg har dame Kitagawa å takke.
Kitagawa?
...mot noen!
Madam Utayama!
Er mononoke-ånden her?
Jeg kastet den...
Medisinselger!
Hvis vi ikke dreper den snart, er vi i trøbbel!
Jeg trenger årsaken.
Hvis jeg ikke trekker sverdet, er vi ferdige!
Madam Utayama!
- Hva var det du kastet? - Hva?
Den prøver å komme seg gjennom til denne siden!
Hvorfor er Karakasa etter deg?
Jeg vet ikke!
Taket!
Her kommer jeg!
Saburomaru...?
Helt uttørket...
Dame Kitagawa?
Dame Kitagawa!
Kitagawa...
Jeg er...
...helt uttørket.
Så det er dame Kitagawa?
Karakasa...
...manifesterer seg i denne verdenen!
Første gang jeg ble oppfordret til å kaste en dyrebar ting,
kastet jeg den uten å nøle.
Ved å kaste den
bestemte jeg meg for å bli en annen.
Takket være dame Utayamas gunst steg jeg jevnlig i gradene.
Det var en annen jente som kom til Ōoku samtidig som meg.
Hun slet med å passe inn og var så glemsk.
Jeg ble mer og mer irritert på henne.
Jeg fikk en viktig rolle i fødselsseremonien.
Den dagen ba jeg henne om å forlate Ōoku.
Jeg tenkte jeg ville bekymre meg mindre og fokusere mer på pliktene mine.
Det var det jeg trodde...
Men jeg tok feil.
Jeg begynte å lure på hva som hadde forandret seg inni meg.
Jeg innså at jeg var helt uttørket.
Før jeg visste ordet av det, hadde jeg mistet lysten til å jobbe.
Jeg ble fratatt rollen min.
Jeg kunne ikke forlate rommet mitt.
For å ha blitt så uttørket
må jeg ha kastet noe.
Noe viktig.
Jeg hadde kastet den... ned der.
Nei!
Kame...
Asa!
Du kommer til... å klare deg!
Kitagawa?
Dame Kitagawa sa det.
At jeg ikke må tørke ut.
Bærer hun nag?
Jeg tror ikke dame Kitagawa bærer nag
mot noen!
Min plikt...
Dette er
min
plikt!
Det stinker.
Årsaken... har blitt avslørt.
Form.
Sannhet.
Årsak.
Med disse tre elementene på plass
slipper jeg løs
sverdet mitt!
Slipp løs!
Karakasa.
Forbered deg på å bli hugget ned, renset og lagt til hvile.
Mononoke.
Gå tilbake!
Hugg!
Tilgi meg.
Og ned!
- Er det mononoke-ånden? - Stille!
La oss gå sammen.
Er det jeg som er din dyrebare ting?
Det kan jeg ikke si!
Kjære vene...
Jeg skal fullføre min plikt.
Klar!
Jeg skal herved...
...ydmykt ta min avskjed.
Medisinselger!
Jeg ser fortsatt ikke
dens form.
Hun smilte.
DEL TO
FORTSETTER I "THE ASHES OF RAGE"
SLUTT
Tekst: Anniken Einan