Äntligen är jag här.
Ōoku.
Jag tar emot era gåvor till födelseceremonin.
Bilda kö.
Män får inte komma in i Ōoku.
Bara kvinnor med passersedlar får komma in.
Är det här Ōoku? Så spännande!
Tack!
Tack och lov! De höll formen!
Vet du vad det är?
Nej, men jag är säker på att det är nåt gott.
Risbollar med magnolia-miso.
De doftar gott.
- Vill du ha en? - Va?
Min mormor skickade med så många att det skulle räcka till alla.
Jag är här för att arbeta i Ōoku. Jag heter Kame.
Jag börjar också arbeta här idag.
Jag heter Asa.
Helt oemotståndligt...
Den brända doften av miso och magnoliablad...
Du får också smaka.
Det vore gott.
Hallå!
Ni två! Lady Asa och lady Kame, eller hur?
Ni är precis så vackra som ryktet säger.
Tack så mycket.
Trevligt att träffas!
Den långa resan måste ha varit jobbig. Jag är palatsvakten Sakashita.
Som Ōokus portvakt ansvarar jag för Nanatsuporten.
Låt mig ta era väskor.
Tack.
Detta är allt jag har, så jag kan bära det själv.
Jaså? Men lady Kame verkar ha mycket bagage.
Herr Sakashita, var snäll och smaka en av min mormors risbollar.
Åh, de doftar gott!
Ska jag blanda en kärleksdryck åt dig, för säkerhets skull?
Oj! Vem tusan är du?
Bara en enkel medicinhandlare.
Jag säljer engelska kärleksdrycker som kan förtrolla vilken kvinna som helst...
Jag är inte intresserad!
Vilken skum typ. Vad är det där för slags kläder?
Lady Asa, lady Kame. Håll er undan sådana här typer.
De skapar bara problem.
Vi pratar mer senare.
Vilken lustig man!
Vi ses!
Hiramoto, vi är i Ōoku nu. Uppför dig.
Vänta, Saburomaru. Vackra kvinnor närmar sig visst.
Är de inte underbara?
Skärp dig!
Fortsätter du fjanta dig kastar jag bort din passersedel.
Var inte så stel. Vi kan väl roa oss lite?
Ni kan väl visa mig era passersedlar?
Va? Var är den?
Fru Awashima och fru Mugitani, som ansvarar för flickorna, väntar på er.
Första intrycket betyder allt. Lycka till!
Jag ska genast presentera mig.
Glöm inte att äta risbollen!
Tack!
Hallå där!
Behöver du kärleksdrycken nu?
Såna som du hör inte hemma i Ōoku.
Det är till för kvinnorna som tjänar Hans Majestät.
Du kommer inte längre än till Nanatsuporten!
Tar du dig in utan tillåtelse
halshuggs du på fläcken.
Vi ses, medicinhandlare!
Jag behöver inga kärleksdrycker!
Ett, två...
MONONOKE THE MOVIE: THE PHANTOM IN THE RAIN
Var hälsade.
- Var hälsad. - Var hälsad.
Fru Awashima har hand om besökare.
Jag är Mugitani. Jag styr över de dagliga sysslorna.
Jag heter Asa.
Jag heter Kame.
Vi ser fram emot att arbeta här.
Varsågoda och drick.
Vattnet kommer från Vattengudinnan, som vakar över oss.
Alla kvinnor i Ōoku dricker det varje morgon.
Under Vattengudinnans beskydd är vi alltid redo att föda en arvtagare.
Ta nu era käraste ägodelar hemifrån
och släng dem i brunnen.
Kasta av er den person ni varit tidigare.
Den jag varit tidigare...
Kasta?
Vi tillhör Hans Majestät, allihop.
- Vi ger upp kropp och hjärta. - De är bara ting.
Just det!
Jag klarar det.
Min mormor gav mig de här risbollarna.
Jag tänkte att vi skulle
äta dem tillsammans, men...
Va...
Det här har säkert stärkt din beslutsamhet.
- Var hälsad, fru Utayama. - Var hälsad, fru Utayama.
Den som håller fast vid sina ägodelar
kan inte fullgöra sina plikter.
Ursäkta mig.
Kräver plikten att vi kastar bort våra ägodelar?
Du är visst väldigt frispråkig?
Jag har övat på att skriva sedan jag var liten.
Mina färdigheter gav mig möjlighet att komma hit.
Därför har min far bett mig fortsätta mina studier.
Men jag äger inget som är för viktigt för att kasta bort.
Har du inget du håller kärt?
- Min mormor gav mig den här kammen. - Kame!
Den skulle ge mig tur, sa hon.
Sluta! Det finns ingen anledning att göra så här!
Jo då.
Jag måste göra bra ifrån mig i Ōoku.
Nåt har manifesterats.
Ni blir våta.
Fru Utayama!
Jag beklagar att ni fick se detta!
Ni där! Vad gör ni? Visa respekt!
Detta är fru Utayama, Ōokus föreståndare,
och det här är konkubinen lady Botan!
Fru Awashima, nykomlingen är visst ett under av artighet.
Jag ber om ursäkt! Hon har tydligen inte rätt inställning till sina plikter.
Jag är redo att viga mitt liv åt plikten.
Ōoku är inte till för personlig tillfredsställelse.
Vad betyder det?
Hur vågar du ifrågasätta fru Utayama?
Istället för att gå sin egen väg måste man bidra till Ōoku.
Det är därför vi är här.
När ni uppfyller den roll ni tilldelats kommer ni att nå en högre insikt.
En högre insikt...
Med tiden inser ni att tvivlet i hjärtat var obetydligt.
Jag ska också tänka på det!
Fru Utayama, nu går vi.
Vi får inte låta herrarna vänta.
Försök att inte bli för entusiastisk, fru Mugitani.
Ja, lady Botan!
Herr Sakashita?
Ja?
Varför är det sådan uppståndelse?
Känner du inte till ceremonin?
Jag såg bara en chans att tjäna pengar.
Helt otroligt.
Gemålen lady Yukiko har fött Hans Majestäts barn.
Festivalen hålls för att fira det.
Brukar inte sådana ceremonier hållas före barnets födelse?
Hördu! Det är för att...
Det är komplicerat.
Fru Utayama kommer snart!
Ursäkta mig! Sluta! Det där är fru Utayamas...
Det gör inget.
Ursäkta att ni fick vänta.
Jag heter Saburomaru Tokita. Detta är Hiramoto Saga
Vi kom just.
Varför sköts födelseceremonin upp för två månader sen...
Låt mig ta hand om det.
Vi skickades hit för att det inte fungerar.
Allt som står i rapporten stämmer.
Brist på förberedelser förklarar inte det här.
Jag har redan lämnat en rapport till rådgivare Otomo.
Jag fick order om att sköta saken internt.
Rådgivare Otomo?
Jag tillhör familjen Otomo och tjänar i Ōoku.
Jag heter Botan.
Det sägs att lady Yukikos förlossning var besvärlig
och att hon är helt utmattad.
Vissa tror att det beror på att ceremonin inte hölls för två månader sedan.
Med andra ord faller ansvaret på fru Utayama.
Jag förstår det.
Därför fattade vi det ovanliga beslutet att hålla paraden
efter födseln.
Vårt jobb är att övervaka Ōoku...
Ōoku tillhör Hans Majestät. Håll er på mattan.
Jag ber om ursäkt.
Men shogunatet skickade hit oss för att övervaka allt och se till
att ceremonin går smidigt.
Det måste rådgivare Otomo ha berättat.
Självklart.
Men jag ber er upphöra med ert vulgära snokande
och er överdrivna kontakt med flickorna i Ōoku.
Detta är Ōoku, och män är förbjudna här.
Ni kanske gör er plikt, men den som bryter mot reglerna straffas,
oavsett vem han är.
Nåväl. Se till att vi kan påbörja vårt arbete imorgon, tack.
Förstått.
Suma är uttorkad.
Nej.
Kiyo är också uttorkad.
Nej.
Fuki är inte uttorkad.
- Husmor. - Ers Majestät!
Jag är uttorkad.
Lady Fuki igen?
Hans Majestät är ganska het på gröten eller hur?
Ungefär 2000 flickor tjänstgör i Ōoku.
Ni ska servera frukost åt alla innan gryningen.
Va?
Förlåt mig!
Först lagar ni mat åt de 50 personer som bor i det fjärde huset.
När ni är redo ökar det till 100.
Hundra stycken?
Se till att äta er frukost innan ni börjar.
Förstått.
Du skriver så fint, Asa!
När måste vi vakna för att bli klara innan gryningen?
Jag gjorde frukost till mina grannar varje dag.
Det går nog bra.
Jag har aldrig lagat frukost förut.
Lord Saburomaru är visst konkubinen lady Fukis yngre bror.
Han är familjen Tokitas tredje son.
Det förändrar inget.
Vi fortsätter bara att förbereda födelseceremonin.
Familjen Tokita har gått framåt på sistone.
Jag vill undvika en konflikt som ger dem större övertag.
Jag talar som en Otomo nu.
Fru Utayama, du står också under familjen Otomos beskydd.
Vi kanske skulle låta dem känna att de åstadkommit nåt.
Ni två är tjänsteflickor och sover på golvet på andra våningen.
Husföreståndarinnan...
Två tusen flickor?
Och bara åtta av dem får vara Hans Majestäts konkubiner.
- Städning... - Den längsta resan börjar med ett steg.
...ta initiativ.
Ja, frun.
Ja...
Det är konkubinerna. Gör plats för dem.
Vi är prydnadsblommor som framhäver lady Fuki...
Konkubinerna är här!
Hans Majestät är visst bara intresserad av lady Fuki numera.
Hörde du inte vad jag sa?
Förlåt!
Jag hoppas att Hans Majestät plockar nån annan blomma ibland.
Jag var bara en blomsterknopp när han talade till mig första gången.
Det blir säkert er tur också.
Lady Fuki!
Var hälsad...
Så vacker du är!
Du måste vara ny.
Ja! Jag heter Kame.
God dag.
Står du fortfarande här och säljer saker?
Vi stänger nu!
Jag erbjuder mer än mediciner. Men jag står inte bara här och hänger.
Dricker du inte?
Nej, jag tänker inte dricka förrän vi är klara här.
Du är en trist typ.
Den här uppgiften kan bli svårare än jag trodde.
Vi behöver bara titta på vackra flickor.
Vilken förmån.
Ōoku är inte bara till för att ordna en arvinge till Hans Majestät.
Jag vet.
Shogunatet och Ōoku är två sidor av samma mynt.
Maktbalansen på utsidan upprätthålls av arbetet här inne.
Strunta i politiken.
Vad är det för vits med Ōoku om ingen arvinge kommer?
Inget ont om din storasyster.
Vår uppgift är att övervaka födelseceremonin,
men folk utanför Ōoku är ute efter fru Utayama.
Den kärringen...
Hon är hemsk.
Det är svårt för utomstående att verkställa sina planer i Ōoku.
Det är väl därför de vill minska hennes inflytande.
Jag står inte ut med hennes snobbiga uppsyn.
Det måste vara svårt att vara Tokitas tredje son.
Du fick det här jobbet tack vare lady Fuki,
så du måste prestera väl.
Varför sköts födelseceremonin upp för två månader sedan?
Nåt måste ha hänt.
Kanske har fru Utayama haft makten i Ōoku för länge.
Visst luktade vattnet illa?
Ja. Det luktade unket.
Hur kan fru Awashima och de andra få i sig det så lätt?
Se upp för eld!
Är det för att de gör det för Hans Majestät?
Jag önskar att jag fick bli konkubin, som lady Fuki.
Hon var väldigt vacker.
fru Mugitani sken också upp när vi mötte henne.
Det är lady Fuki!
Så vacker...
Alla konkubinerna är vackra.
Du sken väl också upp?
Istället för att bli en glamorös konkubin
skulle jag vilja lära mig nåt.
Just nu är mitt mål att bli skrivare.
Hans Majestäts stora intresse för lady Fuki på sistone...
Du förstår, lady Yukiko fick ytterligare en flicka.
Hon måste ha stora talanger.
I den här takten blir Hans Majestäts efterträdare...
Asa, du verkar kunna göra vad som helst.
Jag vet att du kommer att klara dig fint i Ōoku.
Du med. Vi arbetar hårt tillsammans.
Lady Yukiko har inte valts ut på ett tag.
Lady Fukis inflytande blir större.
Och lady Botan Otomo...
Hon verkar inte intresserad av nattarbete.
Asa!
Jag är verkligen glad över att vi träffades, Asa.
Jag med.
Vi börjar tidigt imorgon. Nu försöker vi sova.
Okej. God natt.
God natt.
DAG TVÅ
Alla sorters olycka
Synder och orenheter
Renas
Tvättas bort
Av himlens vilja
- Vattengudinnan ogillar eld. - Skydda oss
Skänk oss lycka
Fru Utayama.
Var hälsade.
Var hälsad.
Den nyligen uppskjutna födelseceremonin
infaller nu om tre dagar.
Många gäster kommer.
Under de få dagar som återstår
vill jag att alla fokuserar på förberedelserna.
Bara kvinnor med passersedlar.
Jag tar emot gåvorna till ceremonin!
Inga män får gå in i Ōoku!
Är den fortfarande långt borta?
Så här fördelas uppgifterna under födelseceremonin.
Awashima koordinerar födelseceremonin.
Hennes befattning skiftar från husföreståndarinna till gästmottagare.
Allt från dekorationer till mat och dryck måste skötas smidigt.
Alla ska följa Awashimas order.
Det kan bli över 100 deltagare i födelseceremonin.
Allt från gästernas placering till hur de visas ut
måste fungera felfritt.
Mugitanis titel skiftar från husjungfru till husföreståndarinna.
Mugitani får stöd
av nån med insikt i relationerna mellan shogunatet och de mäktiga lorderna,
konkubinen Otomo.
Mugitani, låt Otomo vägleda dig.
Ja, frun.
Och trots att hon anlände först igår vill jag be Asa om en sak.
Hon ska vara ledsagare
åt Saburomaru Tokita och Hiramoto Saga, shogunatets inspektörer.
Detta är ovanligt,
men jag upphöjer Asa till husjungfru.
Får jag be er två säga några ord?
Bravo, Asa!
Jag heter Saburomaru Tokita.
Lady Asa, jag uppskattar hjälpen.
- Är han släkt med lady Fuki? - Vilken nonchalant typ.
Vi räknar också med fru Mugitanis hjälp.
För att se till att inget slår fel i våra förberedelser
har dessa två kommit hit, trots att män vanligtvis inte tillåts här.
Asa, se till att de förstår att vi inte behöver övervakas
genom att ta hand om dem ordentligt.
Detta är Ōoku!
Hänge er helt åt Ōoku!
Gå genast till era platser.
- Ja, frun. - Ja, frun.
Jag undrar om det går bra för lady Asa och lady Kame.
Herr Sakashita, vad tror du om de där två?
Lady Asa klarar sig nog, men jag är orolig för lady Kame.
Flickor som är för snälla får det ofta besvärligt.
Men de framgångsrika flickorna
förändras ofta så mycket
att de verkar vara helt andra människor när man träffar dem igen.
Asa!
- Jag har läst på om Ōokus regler. - Kame...
Jag kan hjälpa dig visa männen runt.
Jag lovar att göra mina sysslor efteråt.
- Åh... - Visst?
Det måste du.
En flicka förändrades helt och hållet alldeles nyligen.
Var är hon nu?
Jag hörde att hon lämnade Ōoku och återvände till landet.
Jaså?
Vad hette hon?
Hurså? Varför skulle jag berätta det för dig?
Sovrummet ligger här framme.
Tänk att lady Fuki gick den här vägen igår
för att utföra sitt nattarbete...
Så spännande!
Det var lärorikt. Tack så mycket.
Allt är så fascinerande här.
Lady Asa, hur länge har du varit i Ōoku?
Jag är imponerad, Kame.
Du kunde oväntat mycket.
Födelseceremonins mochi-kaka bärs runt Ōoku.
Till sist förs den hit, och skrivaren...
Saburomaru, vem gillar du bäst?
Vi arbetar. Var inte fräck.
Var inte blyg, nu.
Tyst!
Reningssaltet borde ha kommit nu.
Det är försenat på grund av vädret.
Jag köper lite från den lokala handlaren, för säkerhets skull.
Låt Asa göra det.
Lady Asa?
Kame!
Awashima, hur många år har du varit i Ōoku?
- Jag är hungrig! - Sex år.
Jag har sett till
att ge lite mer arbete till de som visar talang och motivation.
Det inkluderar dig.
Men att bli husjungfru första dagen...
Inte ens Kitagawa...
Fru Awashima, se här.
Ser det ut som en ny rekryts arbete?
Lady Asa skrev det här.
Alla älskar sig själva.
Alla vill bli uppmärksammade, älskade,
och uppskattade.
Vi kan inte uppnå dessa önskningar själva.
Vi förväntar oss stöd från vår nästa, men jämförs också med dem.
Samma människor tävlar med oss om ett begränsat antal poster.
Jag lovar att arbeta hårt.
Jag vill bara prata lite med dig.
Det här känns som den längsta dagen i mitt liv.
Jaså, så här ser de privata rummen ut!
Jag hoppas att jag får ett eget snart!
Du är fantastisk, Asa!
Jag tvivlar på att nån annan har tilldelats ett ämbete
efter bara en dag.
Fru Utayama valde ut mig. Jag måste arbeta hårt.
Ja, jag går nu.
Va? Redan?
Jag ville bara kika på rummet.
Jag är en simpel tjänsteflicka. Jag måste bädda.
Jag förstår.
Vi ses imorgon.
Ja, imorgon!
Parasollet...
Förlåt mig.
Jag lämnade den där.
När jag bytte rum
glömde jag kvar den.
Var det här ditt rum tidigare?
Ja.
Jag heter Kitagawa.
Lady Kitagawa, jag heter Asa.
Se så. Du behöver inte vara så formell.
Men att döma av kimonon är du Ōokus skrivare.
Sådana titlar betyder bara nåt inne i Ōoku.
Jag besökte Ōoku med min far som barn.
Födelseceremonin inspirerade mig den gången
och jag har drömt om att få arbeta i Ōoku ända sen dess.
Bakom de vackra dansöserna
svingade skrivaren penseln med sådan styrka.
Jag minns hur förtrollad jag blev av den synen.
Det skulle ha varit min roll vid den senaste födelseceremonin.
Jag hörde att den ställdes in av nån anledning.
Det stämmer.
Vilken underbar pensel.
Varför söker du inte tjänsten som skrivare?
Det kan jag inte.
Jag har långt kvar dit.
Jag vill gärna talas vid igen.
Bara vi två, utan hänsyn till vår rang.
Tack så mycket.
- Kan du ta hand om dockan åt mig? - Va?
Jag hälsar på henne igen, också.
- Ta hand om dig. Sov gott. - Det ska jag.
God natt!
Lady Kitagawa...
DAG TRE
Alla sorters olycka
- Håll dig vaken. - Ursäkta...
Jag förlitar mig alltid på dig.
Det kan inte hjälpas.
Tvättas bort
Av himlens vilja
- Kom igen! - Ja!
- Far! - Far!
Duktiga flickor.
Vad är det här för röra?
Sa jag inte åt dig att bli klar igår?
Glömde du bort det?
Nej, det är inte det...
Förlåt! Jag skyndar mig att bli klar nu.
Nu? De hinner aldrig torka!
Det var därför det skulle göras igår!
Det var inget som kunde skjutas upp till idag.
Dessutom har du väl andra sysslor idag?
Kära nån.
Skäms du inte över ett så halvdant arbete?
Är nåt på tok?
Lady Asa! Hennes sysslor!
Hon gjorde dem inte!
Jag ber så mycket om ursäkt.
Jag glömde kontrollera det.
Det är oacceptabelt. Och reningssaltet jag bad om igår?
Jag undrar hur det gick med det?
Ja, frun.
Jag skickade ut nån så fort jag fick beskedet.
Det kom i morse.
- Åh... - Lady Asa imponerar, åtminstone.
Men så har vi dig.
Fru Awashima! Kame vaknade inte i tid för frukosten idag heller.
Vad sägs om det?
Det var inte så. Det var jag som inte bad Kame om hjälp.
Trots att det var en uppgift för två personer.
Jag trodde att jag skulle klara det ensam. Jag hade fel.
Så du säger
att din enda talang är att flirta med män?
- Nej... - Fru Mugitani!
Männen distraherade dig igår och idag försov du dig.
Är du lat eller bara lättfotad?
- Om du bara såg... - Jaha!
Borde jag ha varit mer hänsynsfull?
- Nej, jag... - Vad menar du, då?
Det räcker!
Lady Kame, ta dina saker och gå till fru Mugitanis rum.
Du ska lära dig från grunden vad som ingår i dina sysslor.
Och fru Mugitani,
var snäll och bete dig som en av Ōokus tjänarinnor ska.
- Ja, frun. - Felet var mitt, så...
Minsann.
Du blev just befordrad.
Ska du ta på dig uppgiften att undervisa lady Kame också?
Ja, frun. Det är min plikt.
- Jag accepterar den. - Va?
Jag ska...
Jag ska vara noggrann nu! Jag ska arbeta hårt!
- Nej! - Förlåt!
Jag ska ta hand om den här flickan.
- Förlåt! - Kame...
Vilka vackra händer.
En av flickorna blev visst sjuk för två månader sedan
och lämnade Ōoku.
Ingen vet riktigt varför födelseceremonin sköts upp.
Ska vi be shogunatet undersöka saken?
Vilken tjusig manick.
- Det är en våg. - Våg?
Hur fungerar den? Vad väger den upp?
Det som folk...
Ja?
...inte kan se och avståndet till det.
Du...
Du tar väl inte dina plikter på allvar?
- Det märks tydligt. - Jag gör mitt bästa.
Men jag kan inte vakna så tidigt.
Jag försöker minnas vad som sagts, men glömmer alltid bort det.
Jag kan inte jobba lika bra som andra
och halkar ständigt efter.
Varför kom du ens till Ōoku?
Varför är du här?
Jag har sett din sort förr.
Ni tror att er skönhet
gör att ni kan lata er!
Allt ni bryr er om är att hamna i Hans Majestäts säng!
Det är inte sant...
Den är här!
Nej! Sluta! Släpp!
Om du vill ta det här arbetet på allvar
behöver du inte allt det här!
Nej!
Sa jag inte till dig?
Går du över den här gränsen ryker ditt huvud!
En mononoke
har dykt upp.
Stanna!
Va?
Det är ett nödläge!
Längst in?
Hallå! Du får inte gå in...
Vad är detta?
Vad hände?
Kalejdoskopet...
Herr Sakashita!
Vad är inkräktaren?
Fru Awashima!
Där uppe?
- Gå inte dit! - Vänta!
Fru Awashima?
Hon hörde visst ett hemskt skrik som lät som fru Mugitani.
Är den borta?
Vänta...
Vad är det för oväsen?
Kame!
Hon lever.
Var lady Kame ensam här?
Fru Mugitani var visst också här.
Det hjälper att du är så lugn.
Är Kame...
Hon vaknar.
Det verkar som...
Jag hann visst inte hit i tid.
- Det där oväsendet... - Vad är det?
Mugitani.
Det här är inte en människas verk.
- Vem är du? - Inte en människa?
Jag är bara en medicinhandlare.
Du har trängt dig in i Ōoku och orsakat uppståndelse!
Ni står inför nåt som inte kan besegras med svärd.
det här är en mononokes verk.
- Mono... - ...noke?
Orsaken till skepnaderna...
- Skepnaderna? - Det finns inga sådana i Ōoku!
Låt mig
dräpa denna mononoke.
När det våta golvet torkar framträder en cirkel.
Denna mononoke...
...var en gång en ayakashi, och den heter
Karakasa.
Fru Mugitani...
Vad är det som låter?
Jag har identifierat dess Form.
Form?
Skepnaderna försvinner bara om jag dräper mononoken.
Kalejdoskopet.
Men mänsklig styrka kan inte dräpa en mononoke.
Så jag har det här svärdet.
Kon är ett av yin och yangs åtta svärd.
Svärdet från Shugas värld bär de 64 hexagrammen.
Det kallas också
det heliga svärdet!
Varför dräpte du den inte med svärdet på en gång?
Villkoren måste uppfyllas innan svärdet dras.
Villkoren?
Form.
Sanning.
Skäl.
Utan dessa tre ting
kan jag inte dra svärdet.
Sanningen är hur saker uppträder.
Skälet är den sanna naturen av de känslor som pyr här i Ōoku.
Så om du visar svärdet dessa tre ting kan du dräpa den så kallade mononoken?
Absolut.
Och för att avslöja dem...
- Sakashita. - Ja.
- Ge mannen en passersedel. - Fru Utayama?
Jag vill att du dödar denna "Karakasa".
Inte ett ord till nån om kvällens händelser.
Och tills födelseceremonin är över
är Mugitani inte död.
Va?
Förstår du, Awashima?
Jag förstår.
Mina damer och herrar.
Avslöja nu för mig...
...era egna Sanningar och Skäl.
DAG FYRA
Alla sorters olycka
Synder och orenheter
Renas
Smakar vattnet gott? Himmelskt...
Vänta.
Vattengudinnan?
Skänk oss lycka
Får jag be dig att inte avfärda lady Kame ännu?
Vi har ingen plats för de svaga som inte tillför nåt.
Vi ser oftast vilka de är under de tre första dagarna.
Jag låter dig ta hand om Kame.
Vem är han?
En försäljare från Nanatsuporten.
Lyssna, allihop.
Mugitani blev tvungen att resa hem i all hast.
- Va? - Se så...
Hon reste tidigt i morse och kunde inte ta farväl.
Titta.
Den som bär en tung börda får styrkan att ta nästa steg.
Jag vill utse Asa till husföreståndarinna och låta henne ta över Mugitanis roll.
- Husföreståndarinna? - Har det nånsin hänt förut?
Lady Asa...
Du klarar väl av det?
Kära ni,
ni kan lita på mig.
Jag hörde att flickan vi pratade om aldrig kom hem.
Vad sa du?
Hon hette...
Varför är det en försäljare i Ōoku?
Du borde halshuggas!
Fråga fru Utayama.
Fru Utayama har stor politisk makt.
Jag vill nå samma framgång som hon.
Va? Ett svärd?
Jag vill fråga er om en flicka.
Smakar vattnet gott?
Lady Kitagawa.
Ibland måste man göra sig av med nåt för att kunna gå vidare.
Jag undrar vad du gör dig av med, lady Asa.
Allt jag hade var sånt jag ville göra mig av med.
Men vissa saker bör man behålla.
Alla är inte...
...lika påtagliga.
Gör du dig av med dem skrumpnar du ihop helt.
Jag har nåt som inte får skrumpna ihop.
Därför måste jag säga farväl till det.
Lady Asa.
Jag vill inte...
Jag vill inte träffa fru Mugitani.
Ingen fara. Du kan arbeta med mig idag.
Säkert?
Ja.
Kan du ta hand om besökarna
under ceremonin?
Fru Utayama, jag är inte din underlydande.
Som medlem av familjen Otomo
hanterar jag bara relationerna mellan Ōoku och omvärlden.
Du skräder inte orden.
Vi får inte närma oss sovrummet.
Det är Ōokus regler.
Är han en trollkarl?
Vad händer?
Karakasa är nära oss.
Karakasa?
Nu har jag dig.
Ditt mål kanske är att ställa till problem
och äventyra min ställning?
Vilken prydlig handstil.
Det stämmer inte!
När jag träffade Asa visste jag att det skulle bli svårt för mig.
Jag kunde inte bli som hon.
Fortsätter det så här skickas jag hem.
Så jag tänkte...
Om Hans Majestät bara fick se mig...
Plågar du oss för att vi tvingade dig att kasta bort din kam?
Va?
Det finns väl ingen mononoke?
Mononoke?
Ni gömde Mugitani, eller hur?
Du och Asa!
Jag vet inte vad du pratar om.
Var det Asas idé?
Du gör precis som du vill och struntar i de sysslor du ogillar!
- Det finns ingen större feghet! - Sluta!
Drömmer jag?
Följ efter honom, bara!
Den där sluga uppsynen!
Du, din otäcka flicka!
Varför?
Fru Utayama!
Jag ville inte slänga den!
Förlåt mig!
Den går inte upp!
Förlåt mig!
För...
Jag ska ta hand om den här flickan.
Medicinhandlaren och inspektörerna ställer till oreda!
Va?
En mononoke, säger de!
- Vad händer? - Undan!
Ta henne!
Vänta...
Den här är bortom all räddning.
Så den förvandlar människor till regnvatten?
Du hittar lady Kame borta vid dörren.
Kame!
En flicka försvann från Ōoku för två månader sen.
Det sas att hon hade skickats hem.
Men hon gick upp i rök och ingen vet var hon är.
Reste fru Mugitani verkligen hem i morse?
Och för två månader sen sköts födelseceremonin upp.
Är det ett rent sammanträffande?
Ingen idé, va?
Den är nära.
Vad är det för ljud?
Det har ni inte med att göra.
Allt har rapporterats till rådgivare Otomo, sa jag.
Säg mig...
Vad hette den försvunna flickan?
- Lady Kitagawas... - Ōokus tidigare skrivare...
Lady Kitagawa!
Jag har funnit Sanningen.
Är lady Kitagawa Sanningen?
Mononoken
är på väg!
Vad är det?
Det där är mononoken Karakasa!
Ursäkta!
Karakasa har inte manifesterats ordentligt än.
När den väl tagit form i vår värld går den inte att stoppa.
- Awashima! - Vad pågår i Ōoku?
Jag tänker hålla födelseceremonin som planerat!
Jag är så rädd!
Asa, släpp inte min hand förrän det blir morgon!
Visst.
Lova! Om du släpper pratar jag aldrig med dig igen.
Jag lovar att inte släppa dig.
Aldrig, eller hur?
Jag träffade lady Kitagawa.
Träffades ni? Men hon är ju...
- Jag får inte skrumpna ihop. - Va?
Jag vet det nu.
Lady Kitagawa hjälpte mig förstå vad som är värdefullt.
Vad jag inte får kasta bort.
Det är bra!
Ja.
- Vad var det, då? - Va?
Det där värdefulla.
Det är hemligt.
Berätta!
Det är nåt jag vill säga till dig.
Jaså? Vadå?
Nåt viktigt.
FÖDELSECEREMONIDAGEN
Stör inte vårt arbete.
Ursäkta?
Fru Awashimas död inträffade efter födelseceremonin.
Men varför...
Ceremonin är bara en plikt för oss.
Men många har redan lagt ner själ och hjärta i uppgiften.
Kan en uppgift vara så viktig?
Är inte er uppgift
att hitta komprometterande information om fru Utayama och störta henne?
Lady Asa...
Jag skickar en budbärare senare. Ert arbete kan vänta tills imorgon.
Så länge ceremonin pågår tillåter jag inga oroligheter i Ōoku.
Skänk oss lycka
Så du pratade med lady Kitagawa?
Medicinhandlaren kanske kan beskydda dig, Asa.
Kanske kan vi lista ut mononokens Skäl.
Jag vet inte vad som hände med lady Kitagawa.
Men...
Men?
Nu känns det som att jag förstår
lite av lady Kitagawas känslor.
Hennes känslor?
Förlåt att jag inte kan bidra med nåt användbart.
Det är till viss hjälp.
Men fru Utayama är det verkliga mysteriet.
- Varför struntar hon i skepnaderna? - Bra fråga.
Varför genomför hon ceremonin?
Detta är Ōoku.
Ibland måste man undertrycka känslorna och göra sin plikt.
Utifrån hur folk klarar av det
avgör jag hur lämpliga de är för viktiga befattningar.
- Och lady Kitagawa? - Jag utvärderade henne med.
Det betyder att mononokens nästa mål är...
Om ceremonin ställs in, som för två månader sen,
försvinner väl skepnaderna?
Jaså, det tror du?
Fru Utayama...
Detta är vår plikt.
Det stämmer.
En monokoke? Så läskigt!
- Ceremonin, då? Folk har dött. Den måste ställas in...
Födelseceremonin hålls som planerat.
Hon såg ut som en mumifierad munk.
- Att ta över efter fru Awashima... - Hon blev en mumie.
Fru Awashima måste ha lidit mycket.
Det är dags för födelseceremonin.
Jag är tacksam för ert fullständiga stöd.
- Hans Majestät, gemålen och barnet... - Hon tar i ordentligt.
- ...behöver en ceremoni utan krångel. - Går det bra?
Låt oss nu inleda födelseceremonin.
Inta era positioner, allihop.
- Uppfattat. - Uppfattat.
Ett, två...
Hej och hå!
När stunden väl är inne tar det spännande slut alltför snabbt.
Tiden väntar inte på nån.
Det måste kännas tråkigt att inte kunna delta.
Det gör inget.
Sånt är livet bakom kulisserna.
Men om jag är här när mononoken...
Jag minns vad du sa vid vårt första möte.
Att jag skulle nå en högre insikt så småningom.
Det var sant, fru Utayama.
Jag har förstått
hur obetydlig den smärta jag upplevde innan den dagen var.
När man står över andra
blir perspektivet ett annat.
Jag såg en version av mig själv som inte kunde rubbas.
Hej och hå!
Men samtidigt nåt som styrde mina känslor.
Det var...
Lady Kame.
Kame? Har du bestämt dig för hur du ska göra med henne?
- Jag har bett henne lämna Ōoku. - Jag ville bli konkubin.
Jag ville bära en vacker kimono för Hans Majestät...
Du visade beslutsamhet och lät inte känslorna styra.
Precis som Kame ville jag att vi skulle äta tillsammans.
Jag ville vara uppe sent på kvällarna och prata med henne.
Lady Kitagawa hjälpte mig.
Kitagawa?
...mot nån!
Fru Utayama!
Är mononoken här?
Jag kastade bort det...
Medicinhandlare!
Om vi inte dräper den snart är vi illa ute!
Jag behöver Skälet.
Om jag inte drar mitt svärd är vi förlorade!
Fru Utayama!
- Vad kastade du bort? - Va?
Den försöker ta sig över till den här sidan!
Varför är Karakasa ute efter dig?
Jag vet inte!
Taket!
Nu, så!
Saburomaru?
Helt skrumpen...
Lady Kitagawa?
Lady Kitagawa!
Kitagawa...
Jag har
skrumpnat ihop helt.
Så det där är lady Kitagawa?
Karakasa...
...manifesterar sig!
Första gången jag uppmanades att kasta bort nåt jag höll kärt
gjorde jag det utan tvekan.
När jag kastade den
bestämde jag mig för att bli nån annan.
Tack vare fru Utayamas gillande klättrade jag i rang.
En annan flicka kom till Ōoku samtidigt som jag.
Hon hade svårt att passa in och var väldigt glömsk.
Jag blev allt mer irriterad på henne.
Jag fick en viktig roll under födelseceremonin.
Den dagen bad jag henne
att lämna Ōoku.
Jag trodde att jag skulle oroa mig mindre och fokusera på mina plikter.
Jag trodde det...
Men jag hade fel.
Jag började undra vad som förändrats inom mig.
Jag insåg att jag skrumpnat ihop helt.
Innan jag visste ordet av hade jag förlorat viljan att arbeta.
Jag degraderades.
Jag kunde inte längre lämna mitt rum.
För att skrumpna ihop så,
måste jag ha kastat bort nåt.
Nåt viktigt.
Jag hade kastat bort det. Dit ner.
Nej!
Kame...
Asa!
Du klarar dig!
Kitagawa?
Lady Kitagawa sa det till mig.
Att jag inte fick skrumpna ihop.
Hyser hon agg?
Jag tror inte att lady Kitagawa hyser agg
mot nån!
Min plikt...
Detta är
min
plikt!
Vilken stank!
Skälet har avslöjats.
Form.
Sanning.
Skäl.
Med dessa tre krav uppfyllda
drar jag
mitt svärd!
Frigör dig!
Karakasa.
Bered dig på att besegras,
renas och läggas till ro.
Mononoke.
Tillbaka!
Attack!
Förlåt mig.
Och ner!
- Är det mononoken? - Tyst!
Vi går tillsammans.
Vad är det du håller kärt?
- Det kan jag inte säga! - Va?
Kära nån.
Jag ska göra min plikt.
Redo!
Nu säger jag...
...ödmjukt farväl.
Medicinhandlare!
Jag ser fortfarande inte
dess Form.
Hon log.
DEL TVÅ
FORTSÄTTNING FÖLJER I THE ASHES OF RAGE
THE PHANTOM IN THE RAIN
SLUT
Undertexter: Villemo Linngård Oksanen