‫נקודות, נקודות, נקודות.‬
‫טוקיו, מקבץ של נתוני מיקום.‬
‫עיר בה כל הנתונים המשותפים‬ ‫עוברים אופטימיזציה.‬
‫אנשים. רחובות. מכוניות. גשרים.‬
‫הכול מקבץ של נקודות,‬
‫ענן הנקודות.‬
‫לערי בירה, אזורים ומדינות‬ ‫אין כל חשיבות בעיר הזאת,‬
‫כשכמות עצומה של נקודות‬ ‫נכנסת ויוצאת מכאן כנחיל.‬
‫כמו דבורים שאוספות דבש,‬
‫כמו האופן בו הן אוספות‬ ‫כמה שיותר דבש דרך המרחק הקצר ביותר.‬
‫אימא, אני רוצה עוגה.‬
‫אבל זה לא בדרך.‬
‫תראי שם.‬
‫ניתן לבצע אופטימיזציה למסלול זה.‬ ‫-אמרתי לך!‬
‫טוב, אם זה מה שהמכשיר שלך אומר.‬
‫אתה מאיץ יותר מדי.‬
‫די לנסוע מהר.‬
‫אם החומה תתפוס אותך,‬ ‫המאתרים שוב ירדפו אחריך.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אין סיכוי שהצבים האלה יתפסו אותי, נכון?‬
‫רק אל תיתני להם להפריע לי.‬
‫זה אכזרי.‬
‫אלוהים, חכה לי!‬
‫אנחנו עוברים את החומה.‬
‫העיוור מופעל עוד 20 שניות.‬
‫עשר, תשע, שמונה,‬
‫שבע, שש, חמש,‬
‫ארבע, שלוש, שתיים, אחת.‬
‫זאת שפירית!‬
‫מספיק עם זה, אנחנו נסטה מהמסלול.‬
‫אוי, לא! היא בורחת!‬
‫תחזרי הנה.‬
‫הנה.‬
‫תודה... הא?‬
‫- שידור חי מאולם האירועים במחוז המרכז -‬
‫- כרטיס המזל -‬
‫- זכית בשני כרטיסים -‬
‫קערת ראמן אחת!‬
‫עם התוספות הרגילות שלך ומרק חם!‬
‫אאוץ'!‬
‫תודה לך!‬
‫נקודות מתנגשות ומתחברות באופן בלתי צפוי.‬
‫זה הסיפור על ענן נקודות‬ ‫שמסרב לעבור אופטימיזציה‬
‫כשהוא חי ברשת האופטימיזציה הזאת.‬
‫- טוקיו בהילוך גבוה -‬
‫טוקיו של היום, אחרי ההתאוששות‬ ‫מרעידת האדמה הגדולה של טוקאי,‬
‫חולקה על ידי חומות דיגיטליות‬ ‫לשלושה מחוזות.‬
‫התושבים המקוריים חיים במחוז המערבי.‬
‫תושבים חדשים שהגיעו מהמדינה ומחו"ל‬ ‫חיים במחוז המזרחי.‬
‫במחוז המרכז חיים אנשים בין המזרח למערב.‬
‫- מה קורה? -‬
‫אני בשיעור.‬
‫גם את, לא?‬
‫את שוב מבריזה?‬
‫- הטייס האוטומטי שלך נתן לי אפס היעדרויות.‬ ‫את פנויה? -‬
‫- את פנויה? -‬
‫- לא (98 אחוז אופטימלי) -‬
‫- בטח (17 אחוז) -‬
‫סגנון החיים של כל אדם‬
‫מובטח עם הצגתה של הכנסה בסיסית אוניברסלית.‬
‫זה נעשה אוטומטית‬ ‫דרך מכשירים המחוברים בתגים דיגיטליים.‬
‫אופטימיזציה המבוססת‬ ‫על ההעדפות וסגנון החיים של אדם‬
‫מתקדמת בכל יום.‬
‫השגנו חברה אידיאלית‬ ‫בה כל אדם יכול להיות חופשי‬
‫וליהנות מחיים מאושרים.‬
‫בליבה של כל זה‬
‫נמצאת טכנולוגיית שיתוף מקום פוסט-פרטית‬ ‫הנקראת "עקיבות",‬
‫אשר נעשה בה שימוש ברפורמת הניידות.‬
‫- אופטימיזציה -‬
‫קאי.‬
‫בחיי, זה היה קרוב.‬
‫זה ממש מציק, הקפדנות של ההורים שלי במעקב.‬
‫אז לא אוכל להישאר הרבה זמן.‬
‫אבל אני שמחה שיכולתי לראות אותך, קאי.‬
‫הנה.‬
‫צריך רק שניים, נכון?‬
‫מה? אין סיכוי! באמת השגת אותם?‬
‫תודה! אני מתה מרוב אושר.‬
‫מה כל כך נהדר בזה?‬
‫אז קחי את זה.‬
‫ואת זה.‬ ‫-הא?‬
‫הנה.‬
‫את רוצה לבוא איתי?‬ ‫-מה?‬
‫אני מבטיחה שיהיה כיף.‬
‫את הולכת?‬
‫ההורים שלך יסכימו לזה?‬
‫אלוהים, את כל כך מעצבנת.‬ ‫למה שתזכירי לי דבר כל כך לא נעים?‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אז מה רצית היום?‬
‫אה, נכון! תקשיבי.‬
‫האמת שרציתי לבקש ממך עוד טובה.‬
‫את היחידה שאני יכולה לבקש ממנה דברים כאלה.‬
‫אבל לא אכריח אותך.‬
‫מה העניין? פשוט תגידי.‬
‫באמת?‬
‫למען האמת...‬
‫אני רוצה‬
‫"הייוויי."‬
‫הייוויי?‬
‫אני לא צריכה הרצאה על כמה סמים הם דבר רע.‬
‫אבל...‬
‫פעם היה קל להשיג את זה גם במערב,‬
‫אבל לאחרונה הוא הפסיק להגיע ממחוז המרכז.‬
‫מסתבר שהבכירים ממש נלחמים בזה.‬
‫את יודעת על שוטרי סמים, נכון?‬
‫מסתבר שיכול להיות שכל המחלקה תיסגר,‬
‫אז הם נואשים לשמור על העבודה שלהם.‬
‫זה ממש מטרד.‬
‫אבל זאת לא בעיה בשבילך, נכון?‬
‫- תפוס -‬
‫- קאי קוגומה‬ ‫מעבר מחוז תועד -‬
‫את רוצה שאסע למחוז המרכז?‬
‫כן. זאת אומרת, אין סיכוי שאני אוכל לנסוע.‬
‫אם ההורים שלי יגלו שיצאתי מהמערב,‬ ‫מי יודע מה הם יעשו?‬
‫את תהיי בסדר.‬ ‫את גרה לבד ואת יכולה לנוע בחופשיות.‬
‫טוב, זה...‬
‫את רואה? הם בודקים את המיקום שלי כל הזמן.‬
‫אבא.‬
‫הוא מספיק עשיר‬ ‫כדי לאסוף אותך במכונית פרטית משלו,‬
‫אז פשוט בקשי ממנו לעשות את זה.‬
‫הא? איזה מין הורה‬ ‫ייקח את הבת שלו לקנות סמים?‬
‫את מנסה לפרק את המשפחה שלי?‬
‫הנה.‬
‫טוב, אז אני סומכת עלייך.‬
‫להתראות.‬
‫מה זה?‬ ‫-חברה שלי סיפרה לי עליך.‬
‫כמה?‬
‫עשרים אלף.‬
‫קחי. תודה.‬
‫זה הדבר האמיתי.‬
‫לא, זה לא העניין.‬
‫פשוט היה קל להפתיע לקנות את זה.‬
‫אם יש לך נקודות,‬ ‫תוכלי להשיג כל דבר במחוז המרכז.‬
‫לעזאזל, אלה אנשי מחלק סמים!‬ ‫-מה?‬
‫עצרי!‬
‫מה אתם רוצים?‬
‫מספיק להיאבק.‬
‫טוב, אני מצטער בקשר לזה.‬
‫תני לנו לבדוק אותך בזריזות.‬
‫קדימה.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫גברת קאי קוגומה.‬
‫מה תושבת המחוז המערבי עושה במקום עלוב כזה?‬
‫הא?‬
‫- היסטוריית מעברים -‬
‫זה נראה מעולה.‬
‫כן, זה החומר.‬
‫הא? פרצו אליי?‬
‫מה?‬ ‫-היא פרצה עכשיו למכשיר שלי?‬
‫- החלף משתמש -‬
‫המחוז המערבי!‬
‫תודה שנסעתם איתנו.‬
‫- וואטארי‬ ‫מתקרבת ליעדך -‬
‫מה זה?‬
‫הא?‬
‫הרכב עוצר.‬
‫אנא היזהרו ביציאה.‬ ‫-עוד לא הגענו!‬
‫קדימה.‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫- ביטול נעילה -‬
‫הפעם הגזמת.‬
‫אז אותך חיפשו אנשי מחלק הסמים.‬
‫סמים מזיקים לבריאות.‬
‫זאת הדאגה הכי קטנה שלנו כרגע.‬
‫אם אבא יגלה...‬
‫בחיי, הוא משגיח עלייך מקרוב, הא?‬
‫אני בטוח שיוקיו הזקן יהיה מאושר.‬
‫היי, מספיק עם זה!‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫מה? פשוט נעבד את הנתונים שלה‬
‫ונמסור אותה.‬ ‫-רגע.‬
‫לא אספר עליכם לאף אחד.‬
‫אז בבקשה, תנו לי ללכת.‬
‫יש לך חוצפה.‬
‫אתם לא אמורים לחטוף משאיות הובלה, נכון?‬
‫אני לא יודעת במה אתם מתעסקים,‬
‫אבל אם הם יגלו,‬ ‫הם עלולים לסגור את הפעילות שלכם,‬
‫או אפילו לסלק אתכם מהעיר.‬
‫פרחחית.‬
‫אוקיי, אז בואו נשחרר אותה.‬
‫היי, הוגו.‬
‫מה הבעיה?‬
‫היא אמרה שהיא לא רוצה להיות פה,‬ ‫אז למה להכריח אותה?‬
‫אתה אומר את זה, אבל...‬
‫הנה, קחי.‬
‫אבל תצטרכי לחכות עוד קצת לפני שתשתחררי.‬
‫מצפה לנו קצת כיף.‬
‫מה? אנחנו לוקחים אותה איתנו?‬
‫אין לנו ברירה.‬
‫אף דרך אינה ארוכה עם חברה טובה.‬
‫זה בטח סוג של גורל שהפגיש בינינו, לא?‬
‫אלוהים, כדאי שתחזירי לי את התג שלי, הבנת?‬
‫אוי, לא.‬
‫המכשיר שלי עדיין משתמש בתג שלך.‬ ‫הם יתפסו את התגים החופפים שלי!‬
‫אלוהים. אני מניחה שאין לנו ברירה.‬
‫הנה.‬
‫אנחנו יכולים לעבור דרך החומה.‬
‫מה?‬
‫הא? אבא, באת.‬
‫כן, במקרה עברתי כאן בדרך הביתה.‬ ‫באתי לבדוק מה שלומך.‬
‫איך זה בדרך הביתה?‬
‫שלום.‬
‫אמרתי לך שנסתדר בעצמנו.‬
‫טוב, אני יודע, אבל...‬
‫מי זאת?‬
‫היי, מתי התחלנו לספק שירות‬ ‫של איסוף חתולי רחוב?‬
‫טוב, אנחנו פשוט הולכים עם הזרם.‬
‫הגעתם בדיוק בזמן.‬
‫מי זאת?‬
‫איוג'י עובדת במחלקה הדיגיטלית.‬
‫היא מנהלת אדמיניסטרציה‬ ‫ותומכת נדירה בזכויות אדם.‬
‫טוב לראות אותך, גברת איוג'י.‬
‫את רוצה את השירות הרגיל היום?‬
‫לא. למעשה...‬
‫כולם, בואו הנה.‬
‫רגע! ילדים?‬
‫ויש חמישה מהם!‬ ‫-די!‬
‫נכון.‬
‫עיר הבירה הזמינה אותם‬ ‫במסגרת תוכנית הסיוע לזכויות אדם,‬
‫אבל ההזמנה בוטלה בפתאומיות.‬
‫תקשיבו לי...‬
‫אז הם הוזמנו, אבל אין להם תגים.‬
‫בעיקרון הם חסרי תג עכשיו.‬
‫סביר להניח שהם יגורשו.‬
‫אבל אם מישהו יוכל להביא אותם‬ ‫למקלט סיוע לזכויות אדם,‬
‫יהיה לי זמן להגיש בקשה לתגים.‬
‫וכאן נכנס לתמונה‬ ‫שירות המשלוחים המיוחד שלנו?‬
‫לא יכולתי להתעלם מהילדים האלה.‬
‫כמנהלת אדמיניסטרציה,‬ ‫אני לא אמורה להתערב, אבל...‬
‫אבל אין לנו את המקום‬ ‫כדי להסיע חמישה ילדים.‬
‫תשאירי את זה לנו.‬
‫חכה רגע, הוגו!‬
‫יש לנו את המכונית שלך, לא?‬
‫עם שני רכבים יתפסו אותנו.‬
‫אז בבוא הזמן נתחרה בהם.‬
‫נכון, ספוק?‬
‫אל תשאל אותי.‬ ‫-אתה יודע יפנית?‬
‫כמובן שאשלם כל תשלום נוסף.‬
‫אנחנו מאוד מעריכים את זה, אבל...‬
‫טוב, אז בואו ניגש לעבודה.‬
‫בחיי.‬ ‫-טוב, נשים אותך פה.‬
‫בהתחשב בתפקיד שלך,‬
‫מדהים שאת עוזרת לחסרי התג.‬
‫היחידים שיכולים לעזור להם להיות חופשיים‬ ‫אלה אתם, ממוסך סומא.‬
‫הם באחריותכם עכשיו.‬
‫טוב, בואו הנה!‬
‫בסדר!‬ ‫-רגע!‬
‫תיכנסו!‬ ‫-אלוהים...‬
‫תודה.‬ ‫-מהר!‬
‫אנחנו יוצאים לדרך.‬
‫וואו!‬ ‫-שקט עכשיו.‬
‫פתחי את החלון!‬ ‫-אל תיגעי בזה!‬
‫היי, אל תפתחי את החלון! זה מסוכן!‬
‫איך הנוף?‬
‫זאת טוקיו.‬
‫אתה מבין אותנו?‬
‫כן.‬
‫הילדים שהוזמנו לבירה‬
‫חולמים על חיים כאן‬ ‫ומכינים את עצמם בנחישות.‬
‫אבל הם מגורשים אם הנפקת התג שלהם מבוטלת.‬
‫הם הופכים לחסרי תג,‬ ‫אפילו אחרי שהלכו לפי המסלול הרשמי.‬
‫היי, תראי לנו!‬
‫אין לך תג?‬ ‫-די.‬
‫את לא יכולה להישאר בטוקיו בלי תג.‬
‫כן!‬ ‫-עזבו אותי.‬
‫זה הייוויי?‬
‫זאת סוכרייה.‬
‫זה לא סם.‬
‫קחי.‬
‫כמעט הגיע הזמן.‬
‫הנה באה החומה, אבא.‬
‫אוקיי. אאוץ'!‬
‫ספירה לאחור עד העיוור.‬
‫חמש, ארבע, שלוש,‬
‫שתיים, אחת.‬
‫זה רע!‬
‫הם פספסו!‬
‫הם תפסו אותנו!‬ ‫-ראית? ידעתי שזה יקרה.‬
‫מצטער.‬
‫אני לא מצליחה להיפטר מהם!‬ ‫-מה נעשה עכשיו?‬
‫אני שולחת אותם החוצה. תתכוננו!‬ ‫-אין בעיה.‬
‫שולחת מה החוצה?‬
‫תחזיקו חזק.‬
‫אתם בסדר?‬
‫סע לפנינו, אבא!‬
‫בסדר. תיזהרו!‬
‫וואטארי, קחי את הילד הזה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫ספוק, תסיח את דעתם.‬
‫והנה.‬
‫את באה איתי.‬
‫עוד ערב נחמד לרכיבה.‬
‫זה היה הוא!‬
‫את בסדר?‬
‫ברור שלא.‬
‫עוד רודפים.‬ ‫-כן.‬
‫תסתכלי טוב.‬ ‫-מה?‬
‫אנחנו מוציאים אותם לחופשי!‬
‫די לנסות להיות מגניב!‬
‫זה ממש לא היה מגניב.‬
‫וואטארי!‬
‫היי, אתה יכול להתקרב לאופנוע שלה?‬
‫מה?‬
‫וואטארי, בואי הנה!‬
‫קח.‬
‫תודה!‬
‫סע.‬
‫תראו מי מנסה להיות מגניבה עכשיו.‬
‫אנחנו מאיצים.‬
‫תחזיקי חזק.‬
‫סדקים ובקיעים חבויים בעיר הזאת,‬ ‫שעברה אופטימיזציה.‬
‫יש בני אדם שמשתחלים דרכם.‬
‫- מוסך סומא -‬
‫מערכת שלמה בנוסף למה שאינו שלם.‬
‫בקיע חדש שוב נולד.‬
‫חסר תג, הא?‬
‫אי אפשר אפילו לדעת מאיפה הוא.‬
‫בכל מקרה, זה לא בתחום השיפוט שלנו.‬
‫מה?‬
‫טוב,‬
‫זה...‬
‫הרמז שלנו.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬