Punkter, punkter, punkter.
Tokyo, en klynge med stedsdata.
En by der all delt data er optimert.
Folk. Gater. Biler. Broer.
Alt er en klynge av punkter,
punktskyen.
Hovedsteder, regioner og land betyr ingenting i denne byen,
da store mengder punkter svermer inn fra inn- og utlandet.
Som bier som samler honning.
Slik de samler så mye honning som mulig på kortest mulig avstand.
Mamma, jeg vil ha kake.
Men det er ikke på veien.
Se her.
Denne ruten kan optimeres.
Jeg sa jo det!
Ja vel, hvis enheten sier det.
Ja!
Du gir for mye gass.
Ikke kjør så fort.
Hvis Muren tar deg, vil sporerne jage deg rundt igjen.
Ikke vær redd. De treigingene vil aldri kunne fange meg.
Bare ikke stå i veien for meg.
Det er iskaldt.
Vent på meg, da!
Vi passerer Muren.
Blending aktiveres om 20.
Ti, ni, åtte,
sju, seks, fem,
fire, tre, to, én.
Se, en øyenstikker!
Slutt, nå. Vi må holde oss til ruten vår.
Å nei! Den flyr vekk!
Kom tilbake!
Vær så god.
Takk... Hm?
DIREKTE FRA MIDTDISTRIKTET EVENTHALL
LODD
DU HAR VUNNET 2 BILLETTER
Én bolle ramen! Med ditt vanlige tilbehør og rykende varm suppe!
Takk for kjøpet!
Punkter som uventet kolliderer og knytter seg sammen.
Dette er historien om en punktsky som nekter å bli optimert,
samtidig som den eksisterer inni dette nettet av optimering.
Dagens Tokyo, etter å ha kommet seg på beina etter Tokai-jordskjelvet,
ble delt inn i tre distrikter av digitale vegger.
Opprinnelige borgere bor i Vest-distriktet.
Nye borgere hentet fra andre steder og utlandet bor i Øst-distriktet.
Midt-distriktet huser folk mellom Øst og Vest.
HVA SKJER?
Jeg har time.
Du også, eller hva?
Skulker du timen igjen?
AUTOPILOTEN DIN REDDET MEG. LEDIG?
ER DU LEDIG?
SELVSAGT IKKE
JA DA
Hvert individs livsstil...
AUTOPILOT
...er sikret med en universell grunninntekt.
Alt automatiseres med enheter koblet til digitale brikker.
Optimering basert på preferanser og livsstil
utvikler seg for hver dag.
Vi har oppnådd et ideelt samfunn der alle kan være frie
og nyte et godt liv.
I kjernen av alt dette
er en teknologi for deling av steder kalt Sporbarhet,
som brukes i mobilitetsreformen.
OPTIMERER RUTE
Kai.
Det var nære på. Det er så plagsomt, foreldrene mine er så strenge med sporing.
Så jeg kan ikke bli lenge. Men jeg er glad for å se deg.
Her.
Du trengte bare to?
Hva? Fikk du virkelig tak i dem?
Takk! Jeg er helt i himmelen.
Hva er så bra med dette?
Ta denne, da.
- Og dette. - Hva?
Her.
- Vil du bli med meg? - Hva?
- Det blir gøy, jeg lover. - Skal du dit?
Er det greit for foreldrene dine?
Gud, du er så irriterende. Hvorfor spør du om det?
Det går bra.
- Så hva var det du ville i dag? - Å ja, det er sant. Hør her.
Jeg ville faktisk be deg om en annen tjeneste.
Du er den eneste jeg kan spørre om sånt.
Men bare hvis du vil.
Hva er det? Bare si det.
Seriøst?
For å være ærlig...
Jeg vil ha Highway.
Highway?!
Ikke gi meg en forelesning om hvor ille dop er.
Men...
Det pleide å være lett å få tak i her i Vest også,
men det har sluttet å komme fra Midten.
De langt oppe i systemet slår hardt ned på det.
Du vet om narkotikapolitiet?
Hele avdelingen kan bli lagt ned, så de er desperate etter å beholde jobben.
Det er så irriterende.
Men du fikser det, ikke sant?
OPPTATT
DISTRIKTSOVERGANG REGISTRERT
Skal jeg dra til Midt-distriktet?
Ja. Jeg kan ikke dra dit.
Hvis foreldrene mine finner ut at jeg forlot Vest, klikker de.
Du klarer deg. Du bor alene og kan gjøre som du vil.
Vel, det er...
Ser du? De har fulgt med på hvor jeg var hele tiden.
Pappa...
Han er rik nok til å hente deg i sin egen private bil.
Bare be ham fikse det.
Hva? Hva slags forelder ville kjøpt dop til datteren sin?
Prøver du å ødelegge familien min?
Sånn.
Da regner jeg med deg.
Vi ses.
Hva er dette?
Vennen min fortalte meg om deg.
Hvor mange?
Tjue tusen.
Her. Takk.
Det er ekte vare.
Ja, det er ikke det. Det var bare overraskende lett å kjøpe.
Med nok punkter kan du få hva som helst i Midt.
- Pokker, det er narkopolitiet. - Hva?
Hei, der!
Hva vil dere?
Ikke kjemp imot.
Ålreit, jeg beklager dette.
La oss sjekke deg raskt.
- Gjør det. - Ja, sjef.
Kai Koguma.
Hva gjør en borger fra Vestdistriktet i et høl som dette?
Hm?
OVERGANGSLOGG
Dette ser jammen deilig ut.
Sånn, ja.
Hm? Ble jeg hacket?
- Hva? - Hacket hun enheten min?
BYTT BRUKER
Vest-distriktet!
Takk for at du kjører med oss.
NÆRMER SEG REISEMÅLET
Hva er dette?
Hva?
Kjøretøyet stopper.
- Pass på trinnet. - Vi er ikke framme!
Ned med oss.
God dag.
LÅST OPP
Nå sitter du fint i det.
Så det var deg narkopolitiet var etter.
Narkotika er dårlig for helsa.
Det er vår minste bekymring akkurat nå.
Hvis far får høre det...
Dæven. Han følger nøye med på deg, eller hva?
Gamle Yukio blir nok begeistret.
Slutt, da!
Hva skjer nå?
Vi behandler dataene hennes.
- Og overleverer henne. - Vent.
Jeg skal ikke fortelle noen om dere.
Bare la meg gå.
Du er ikke lite frekk.
Dere skal ikke kapre containerbiler, eller hva?
Jeg vet ikke hvilken bransje dere er i,
men de kan legge ned virksomheten deres eller kaste dere ut av byen.
Snørrunge.
Ok, la oss sette henne fri.
Hei, Hugo.
Hva er problemet?
Hun sa hun ikke vil være her, så hvorfor tvinge henne?
Du sier det, men...
Her. Ta den.
Men vi kan ikke la deg gå helt ennå.
Vi har litt moro foran oss.
Hva? Skal vi ta henne med oss?
Vi har ikke noe valg.
Ingen vei er lang med godt selskap.
Skjebnen må ha ført oss sammen, ikke sant?
Du får gi meg brikken min tilbake, ok?
Å nei.
Enheten min bruker fortsatt brikken din.
De vil se at brikkene overlapper!
Kjære vene. Vi har visst ikke noe valg.
Sånn.
Vi kan gå gjennom Muren.
Hva?
Hva? Far, du kom!
Ja, jeg gikk tilfeldigvis forbi på vei hjem.
Jeg kom for å se til deg.
Hvordan er dette på vei hjem?
Hei!
Jeg sa at vi ville klare oss selv.
Jeg vet det, men...
Hm?
Hvem er det?
Hei, når begynte vi å ta inn løskatter som en del av servicen?
Vi tar bare ting som de kommer.
Dere er presise.
Hvem er det?
Ieuji jobber i den digitale avdelingen som forkjemper for menneskerettigheter.
Det er godt å se deg, Ieuji.
Vil du ha det vanlige?
Nei, faktisk så...
Samle dere her, alle sammen.
Vent. Barn?
- Og så fem stykker! - Hold opp!
Det stemmer.
Hovedstaden inviterte dem under menneskerettighetsprogrammet,
men det ble brått innstilt.
Hør på meg...
Så de ble invitert, men har ikke brikker.
De er brikkeløse akkurat nå.
De blir sannsynligvis deportert.
Men om noen kunne ta dem med til et tilfluktssenter,
så kunne jeg søke om brikker.
Og der kommer vår budtjeneste inn?
Jeg kunne ikke bare ignorere barna.
Som administrasjonsansatt burde jeg ikke, men...
Men vi har ikke plass til fem barn i bilen...
Overlat det til oss.
Vent, Hugo.
Vi har bilen din, ikke sant?
To biler vil få oss tatt.
Da kjører vi fra dem når den tid kommer.
Ikke sant, Spoke?
- Ikke spør meg. - Kan du japansk?
Jeg betaler selvsagt alle ekstrautgifter.
Det er flott, men...
Ålreit, da setter vi i gang.
- Kjære vene. - Da setter vi deg her...
Med tanke på posisjonen din er det utrolig at du hjelper de brikkeløse.
De eneste som kan hjelpe dem,
er dere fra Suma-verkstedet. Nå er de deres ansvar.
Samle dere der borte!
- Greit! - Vent...
- Inn med dere! - Jøss...
- Takk. - Opp med farta!
Da stikker vi.
- Kult! - Vær stille, nå.
- Åpne vinduet! - Ikke rør!
Hei, ikke åpne vinduet! Det er farlig!
Hvordan er utsikten? Dette er Tokyo.
Forstår dere hva vi sier?
Ja.
Barna som inviteres til hovedstaden, drømmer desperat om et liv her.
Men de blir deportert om de ikke får utdelt brikken.
De blir brikkeløse, selv om alt gjøres etter boka.
Hei, få se!
- Har du ingen brikke? - Hold opp.
Du får ikke bli i Tokyo uten det.
- Akkurat! - Slipp meg.
- Er det Highway? - Det er sukkertøy.
Det er ikke narkotika.
Vær så god.
Tiden er snart inne.
Her kommer Muren, far.
Ok. Au!
Nedtelling til blending.
Fem, fire, tre,
to, én.
Dette er ille!
De bommet!
- De oppdaget oss! - Jeg visste det.
Beklager.
De henger på!
Hva gjør vi nå?
Jeg sender dem ut. Vær klare!
Den er god.
Sender ut hva?
Hold deg fast.
- Gikk det bra? - Dra i forveien!
Greit! Vær forsiktig!
- Watari, ta guttungen. - Ok.
Spoke, avled dem.
Og her.
Du blir med meg.
En vakker kveld for en kjøretur!
Det var ham!
Går det bra?
Selvfølgelig ikke.
- Flere forfølgere. - Ja.
- Se godt etter. - Hva?
- Vi leverer dem til frihet! - Slutt å prøve å være så kul!
Det var ikke kult.
Watari!
Kan du komme nærmere motorsykkelen til den dama?
Hva?
Watari, kom hit!
Her.
Takk.
Kjør.
Se hvem som prøver å være kul nå.
Vi øker farta.
Hold deg fast!
Sprekker og revner skjult i denne optimerte byen.
Menneskene som snor seg gjennom dem.
SUMA VERKSTED
Et fullstendig system understøttet av det ufullstendige.
En ny revne fødes igjen.
En brikkeløs, du.
Jeg vet ikke hvor han er fra.
Det er uansett ikke vår jurisdiksjon.
Hm?
Vel...
Dette
er ledetråden vår.
Tekst: Marie Wisur Lofthus