Точки, точки, точки.
Токіо — це кластер даних локації.
Місто, де всі спільні дані оптимізуються.
Люди. Вулиці. Автомобілі. Мости.
Всі вони — скупчення точок,
хмари з точок.
Столиці, регіони та країни у цьому місті не мають значення.
бо це просто купа точок, що рояться тут і за кордоном.
Наче бджоли під час медозбору.
Коли, щоб зібрати якнайбільше меду, рухаються найкоротшими маршрутами.
Мамо, я хочу торта.
Але ж це не по дорозі.
Поглянь-но сюди.
Маршрут можливо оптимізувати.
Я ж казала!
Гаразд, якщо твій пристрій так каже.
Ага!
Ви занадто прискорюєтеся.
Не женіть аж так.
Як Стіна вас засіче, знову ганятимуться Переслідувачі.
Не переймайся.
Ці повільні йолопи мене ніколи не доженуть.
Тільки не плутайся під ногами.
Це грубо.
Агов, на мене зачекайте!
Проїздимо Стіну.
Шора спрацює за 20 секунд.
Десять. Дев'ять. Вісім.
Сім. Шість. П'ять.
Чотири. Три. Дві. Одну.
О, бабка!
Припини. Так ми відхилимося від маршруту.
Ні! Вона тікає!
Ану повернися!
Тримай.
Дяк... Га?
НАЖИВО ІЗ ЗАЛИ УРОЧИСТОСТЕЙ СЕРЕДНЬОГО РАЙОНУ
ЩАСЛИВИЙ КВИТОК
ВИ ВИГРАЛИ ДВА КВИТКИ
Одна миска рамен!
З підливкою, як зазвичай, та гарячим супом.
Ай!
Вдячні за замовлення.
Точки, що несподівано стикаються та з'єднуються.
Це розповідь про хмару точок, що не бажає бути оптимізованою,
хоча живе в оптимізованій мережі.
ТОКІО НА ПОВНОМУ ГАЗІ
Сучасний Токіо, відновлений після Великого токайського землетрусу,
розділили цифровими Стінами на три райони.
У Західному — уроджені громадяни.
Нові громадяни, з інших міст та з закордону, мешкають у Східному.
Середній район, чи Середина — домівка людей, що між Східним та Західним.
ЯК СПРАВИ?
Я на уроці.
Ти теж, хіба ні?
Прогулюєш?
АГА! ТВІЙ АВТОПІЛОТ ПРИКРИВАЄ!!
ЗУСТРІНЕМОСЯ ЗАРАЗ?
ЗВІСНО Ж, НІ (98%)
ЗВІСНО (17%)
Гідний спосіб життя для кожного
гарантовано встановленим загальним базовим доходом.
Він автоматизований завдяки цифровим Биркам.
Що не день, оптимізація, що враховує уподобання
та спосіб життя, покращується.
Ми збудували ідеальне суспільство, в якому кожен може бути вільним
та насолоджуватися щасливим життям.
В основі усього цього лежить
поза-приватна технологія обміну даними локації, Відстеження,
використана в Реформі переміщень.
ОПТИМІЗАЦІЯ МАРШРУТУ
Кай.
Ох, ледве проскочила.
Батьки дуже суворі щодо відстеження. Ото халепа.
Тож не можу надовго затримуватися.
Але я рада з тобою побачитися, Кай.
Ось.
Ти ж хотіла два, так?
Що? Не може бути. Ти їх таки дістала?
Дяки. Зараз помру від щастя.
І що тут такого?
Тоді тримай, ось.
- І це. - Га?
Ось.
- Підеш зі мною? - Що?
Обіцяю, буде весело.
Ти туди йдеш?
Твої батьки дозволять?
Боже, ти мене дратуєш.
Нащо було це згадувати?
Нормально буде.
То що ти хочеш сьогодні?
А, точно. Ось яка справа.
Хотіла попросити ще про одну послугу.
Ти єдина, кого я можу про таке просити.
Але силувати не буду.
І що це? Просто скажи.
Справді?
Якщо чесно...
Мені треба «хайвей».
«Хайвей»?
Лекції про шкідливість наркоти мені не треба.
Але...
Раніше у Західному його було дістати просто,
та останнім часом з Середини він не надходить.
Вочевидь влада за нього серйозно взялася.
Відділ боротьби з наркотиками.
Схоже, весь відділ можуть закрити, от вони
відчайдушно й намагаються зберегти роботу.
Ото вже морока.
Але для тебе це ж не проблема, правда?
ЗАЙНЯТО
КАЙ КОГУМА ПЕРЕТИН МЕЖІ РАЙОНІВ
Посилаєш мене в Середній район?
Отож. Я ж ніяк не зможу туди потрапити.
Якщо батьки дізнаються, що я за межами Західного, хтозна, що буде.
А тобі добре.
Живеш сама, їдь, куди заманеться.
Ну, це...
Розумієш? Вони весь час перевіряють, де я.
Тато...
Він достатньо багатий, щоб приїхати за тобою власним авто.
То й попроси, щоб звозив.
Що? Та який же батько повезе доньку купувати наркоту?
Ти що, намагаєшся зруйнувати мою сім'ю?
Гоп.
Тож я на тебе розраховую.
Па-па.
Що треба
Мені про тебе сказав друг.
Скільки?
Двадцять штук.
Тримай. Дякую.
Він справжній.
Ні, річ не в тому.
Якось напрочуд легко купила.
За гроші в Середньому районі можна дістати будь-що.
- Прокляття, це ВБН. - Що?
Стояти!
Що таке?
Годі сіпатися.
Шкода, що так вийшло.
Ану швиденько тебе перевіримо.
- Виконуй. - Слухаюся.
Панна Кай Когума.
І що ж громадянка із Західного району забула у цій дірі?
Що?
ІСТОРІЯ ПЕРЕХОДІВ
На вигляд, смачно.
Так, те що треба.
Що? Мене хакнули?
- Що? - Вона щойно хакнула мій пристрій.
ЗМІНА КОРИСТУВАЧА
У Західний район!
Дякуємо, що їдете з нами.
ВАТАРІ ВИ МАЙЖЕ У ПУНКТІ ПРИЗНАЧЕННЯ
Це ще що?
Га?
Зупинка.
- Обережно при виході. - Ще ж не приїхали!
Ось і ми.
Добридень.
РОЗБЛОКОВАНО
От і маєш.
То це за тобою ВБН ганяється.
Наркотики шкодять здоров'ю.
Зараз нас не це повинно турбувати.
Якщо батько дізнається...
О, то він пильно за тобою наглядає, еге ж?
Старому Юкіо це точно сподобається.
Ану припини!
І що тепер?
Що? Та опрацюємо її дані,
- а потім її здамо. - Чекайте.
Я нікому про вас не скажу.
Тому, будь ласка, відпустіть мене.
А ти таки смілива.
Грабувати контейнеровози — це злочин, правда ж?
Не знаю, що там у вас за справи,
та як дізнаються, вас, либонь, посадять,
а то й з міста виженуть.
От негідниця.
Гаразд, то треба її відпустити.
Агов, Хюго,
у чому проблема?
Вона ж сказала, що не хоче тут бути, нащо примушувати?
Ти так кажеш, але...
Ось, бери.
Але доведеться трохи зачекати.
Спочатку трохи розважимося.
Що? Візьмемо її з собою?
Не маємо вибору.
Хороша компанія — шлях коротший.
Нас, мабуть, сама доля звела, правда ж?
А ти краще поверни мою Бирку, ясно?
От халепа.
Мій пристрій досі використовує твою Бирку.
Накладення Бирок помітять!
Що ж тут вдієш. Схоже, вибору немає.
Ось так.
Ми вміємо проходити крізь Стіну.
Що?
Що? Батьку, ти тут.
Еге ж, їхав повз дорогою додому.
Вирішив тебе провідати.
Хіба це тобі по дорозі?
Привіт!
Я ж казала, ми самі чудово впораємося.
Та знаю я, але...
О.
Хто це там?
Відколи це ми відкрили притулок для бездомних кішок?
Ну, просто пливемо за течією.
Ви саме вчасно.
Хто це?
Ієдзі з департаменту цифровізації.
Службовиця адміністрації й рідкісна правозахисниця.
Приємно вас бачити, пані Ієдзі.
Сьогодні як зазвичай?
Власне, ні.
Ідіть-но всі сюди.
Чекайте, діти?
- І їх п'ятеро! - Припиніть!
Саме так.
Їх запросили до столиці за Програмою підтримки прав людини,
а її раптово закрили.
Послухайте мене...
Отже, їх запросили, але Бирок немає.
Тобто зараз вони безбиркові.
Скоріше за все, їх депортують.
Та якщо їх відвезти до Притулку підтримки прав людини,
я б мала час замовити Бирки.
І тут у пригоді стала б наша особлива служба доставки?
Я не можу просто закрити на них очі.
Як службовиця, я не мала б втручатися, та...
Але ж у нас немає місця на п'ятьох дітей...
Довірте це нам.
Стривай, Хюго!
У нас є твоя машина, так?
На двох машинах нас помітять.
То влаштуємо перегони, коли знадобиться.
Так, Споуку?
Мене не питай.
І, звісно, я сплачу додаткову винагороду.
Дуже вдячний, але...
Гаразд, тоді не гаймо часу.
- Ой, леле. - Так, сюди.
З огляду на вашу посаду,
неймовірно, що ви допомагаєте безбирковим.
Єдині, хто може зберегти їм волю, —
це ви, «Сума-Гараж».
Вони під вашою опікою.
Гаразд, зберіться докупи.
- Добре! - Заждіть!
- Сідайте! - Боже...
- Дуже вам вдячна. - Швидше!
Ми вирушаємо.
- Ого-го! - Ану тихо.
- Відчини вікно! - Не чіпай!
Не відчиняй вікно! Це небезпечно!
Як тобі краєвид?
Це Токіо.
Ти нас розумієш?
Так.
Цих дітей запросили в столицю,
це ж мрія всього життя, вони відчайдушно готувалися.
Але їх депортують, якщо вони не отримають Бирок.
Стануть безбирковими, навіть попри те, що все офіційно.
Ану покажи!
- Не маєш Бирки? - Припиніть.
Не можна жити в Токіо без Бирки.
- Отож! - Відпусти.
Це що, «хайвей»?
Це цукерка.
Це не наркотик.
Бери.
Вже майже час.
Зараз буде Стіна, батьку.
Гаразд. Ой!
До активації Шори
п'ять, чотири, три,
дві, одна.
Це погано!
Промахнулися!
- Нас помітили! - Я знала, що так буде.
Вибач.
Я не відірвуся!
Що будемо робити?
Я випускаю. Готуйтеся!
Зрозумів.
Випускаєш що?
Тримайтеся міцно.
Як ви там?
Їдь поперед нас!
Зрозумів! Будьте обережні!
- Ватарі, повезеш малого. - Гаразд.
Споуку, відверни їх увагу.
Лови!
Ти їдеш зі мною.
Ще один чудовий вечір, щоб покататися!
Це був він!
Усе добре?
Звісно, що ні.
Переслідувачів побільшало.
- Дивися уважно. - Що?
Ми веземо їх до свободи!
Не викаблучуйся.
Це геть не круто.
Ватарі!
Агов, можеш під'їхати ближче до її мотоцикла?
Що?
Ватарі, зачекай-но!
Візьми.
Дякую.
Газу!
То хто тепер викаблучується?
Ми прискорюємося.
Тримайся міцніше!
У цьому оптимізованому місті трапляються тріщини й шпарини.
Люди крізь них прослизають.
«СУМА-ГАРАЖ»
Досконалу систему доповнює недосконалість.
І знову з'являється нова шпарина.
Безбірковий, так?
Невідомо навіть, звідки він.
Хай там що, але тут не наша юрисдикція.
Що?
Ну,
а ось тобі
й зачіпка.
Переклад субтитрів: Сергій Білай